EN NETFLIX-SERIE
Domstolen har fattat sitt beslut.
Enligt artikel 36, klausul 1
i lagen om särskilda fall gällande straff för barnmisshandel,
får inte förövaren kontakta sin familj på ett år
och måste lämna offrets hem i ett år.
Förövaren får inte kontakta offret via telekommunikation på ett år
och fråntas alla föräldrarättigheter i ett år.
Förövaren döms till 200 timmars samhällstjänst,
tvingas genomgå behandling för alkoholism
och…
Jag vill visa dig
att förövaren kommer spärras in,
inte offret.
Offret får stanna hemma
och förövaren kommer att straffas.
Jag ska
visa dig det.
Och…
…döms till ett års fängelse.
Det här är inte rätt. Kom igen.
-Jag läxade bara upp mitt barn… -Beroende på anledningen,
kan kontaktförbudet ändras eller förlängas.
Om du inte följer ordern eller accepterar beslutet,
skickas det här fallet till åklagarmyndigheten,
och du kan ställas inför rätta.
Och staten är inte skyldig att stå för utgifterna
för behandlingen för alkoholism.
Du måste betala det själv.
Kära nån.
Om du använder våld mot din familj
bara för att du också blev misshandlad,
är det ett brott.
I domstolen bedöms allt utifrån fakta.
För att du är pappan?
För att det är ditt barn?
Det spelar ingen roll.
Det viktiga är
om du använde våld…
…eller inte.
Rättegången är avslutad.
Åh, Yu-ri.
Åh, nej. Won-sik.
Won-sik.
Åh, nej.
Vad är det?
Varför sa du inget?
Din plan för Seo Yu-ris fall.
Om jag hade vetat, hade jag inte sagt så hårda ord.
Du verkar skylla på mig.
Det är inte det…
Det var bara mitt fall.
Måste jag rapportera allt till dig?
Kliv åt sidan om du är klar. Du irriterar mig.
Herr Seo Won-sik.
Du är anhållen för misshandel under rättegången.
Misshandel? Vad tusan?
Ingen lever ett sagolikt liv.
Det kan jag försäkra dig om vid det här laget.
Det viktiga är om du har övervunnit dina begränsningar.
Det är därför det finns domstolar och polisstationer runt oss…
…och folk som jag kan försörja sig.
Säg inte emot de äldre som en oförskämd unge.
Tala inte nedlåtande för att du är på dåligt humör.
Låt inte känslorna styra.
Säg hej till de äldre först.
Även om inget får dig att le,
försök att le.
Det kommer att ge dig tur.
Bra jobbat.
Du kämpade väl.
Jag gillar inte dig.
Jag har talat illa om dig många gånger.
Varför gör du det här?
Jag hatar dig verkligen.
EN DÅLIG FAMILJESITUATION
MEDDELANDEN
JAG SKA INTE BEGÅ FLER BROTT JAG SKA JOBBA HÅRT
Ett glas till, tack.
Äpplet faller visst inte långt från trädet.
Jag hatade verkligen när min far drack.
Så jag lovade mig själv
att jag aldrig skulle dricka alkohol.
Men det smakar så ljuvligt.
Förlåt, domare Sim.
Jag…
…borde ha talat om det.
Jag skämdes för att jag sa så hårda ord.
Du vet att jag tillhör utkanten, va?
De flesta domare har en juristexamen från SNU.
Men jag har bara en gymnasieexamen, vilket är ovanligt inom det här området.
Jag pluggade hårt för att jobba vid en ungdomsdomstol.
Allvarligt.
Jag pluggade så hårt att jag fick blåsor på rumpan.
Varför ansträngde du dig så?
För att hjälpa unga förbrytare att inte leva som jag.
TRANSPORT JUSTITIEDEPARTEMENTET
Cha Tae-ju döms till skyddstillsyn nummer 10 för försök till fadermord.
Jag hatar mitt förflutna.
Jag står i skuld till dig…
…för den här rättegången.
Barn som blir misshandlade i hemmet…
Såna barn växer aldrig upp.
Tio år? Tjugo år?
Tiden går,
men de kommer förbli misshandlade barn.
Jag använde det du sa för att övertala Yu-ris farmor.
När hon hörde det, grät hon…
…utan att säga nåt.
Jösses.
Vuxna vet inte
hur mycket det skadar deras barn.
Det är därför mamma ger mig torkad bläckfisk.
Jag rör den aldrig,
för det var den där idiotens favoriträtt.
Min far var precis som…
…Yu-ris far.
Hon är ett offer.
Bryr du dig inte om henne alls? Hon måste skyddas.
Varför tränger du in henne i ett hörn?
När jag var liten
var det inte min domare,
utan en annan domare som hjälpte mig.
Han fick fason på mig.
Är du galen?
Du vände upp och ner på hela institutionen. Vet du det?
Jag kom också hit direkt efter ett förhör för att ta fast dig.
Domaren som ansvarar för dig har panik.
Tänk på din mamma.
Tycker du inte synd om henne?
Om du gör det, vakna.
Snälla.
Efter min advokatexamen
tänkte jag besöka honom.
Men jag kunde inte.
Vi tappade kontakten.
Jag vet inte om jag inte kunde eller inte ville.
Nu när över tio år har gått
minns jag knappt hur han såg ut.
Jag…
Jag ångrar mig så nu.
Jag borde ha frågat vad han hette.
Men han har nog blivit
en bättre domare nånstans,
för han föddes till att vara domare.
Jag har jobbat i rätten i 22 år.
Det är dags för en förändring.
Jag ska lämna domstolen
och gå med i…
…nationalförsamlingen.
Jösses.
Jag skulle ha mycket att säga om jag såg honom igen.
Nu dricker vi.
MISSAT SAMTAL
VAR GÖMMER DU DIG NU? TROR DU INTE ATT JAG KAN HITTA DIG?
DOMSTOL
-God morgon, domare Cha. -God morgon.
Ta den här. Jag köpte två och fick en gratis.
Tack för drycken.
BITRÄDANDE DOMARENS KONTOR
God morgon.
Hej.
Jag trodde det var måndag för ett ögonblick.
Du jobbade sent i fredags också.
Jag har mycket att läsa.
Det var "köp en, få en gratis".
Jag är tacksam till dig också.
Du lyssnade på mig när jag var full i baren.
Det var första gången jag pratade om mig själv…
Det gjorde mig obekväm.
När mina kollegor pratar om sina privatliv och hemligheter
känns det jobbigt.
Jag gillar inte
när andra vet saker om mig.
Jag förstår.
Jag missade chansen att säga det här då.
Vi är här tillsammans för att jobba. Så låt oss bara jobba.
Okej.
Biträdande. Ditt uttalande.
Hyeon-ji erkänner anklagelsen
om bedrägeri vid en second hand-butik online
och ångrar det djupt.
Hennes far lovar också att ta bättre hand om henne
om hon får ett milt straff.
Vi ber om överseende.
Herr Yoo. I förra rättegången
bad domstolen dig att gå till ett rådgivningscenter för alkoholism.
Men du slutade gå dit.
Jag var tvungen att jobba, så jag kunde inte gå varje gång.
Men du var ändå tvungen att gå!
Hyeon-ji förändras inte om inte du gör det.
Förlåt.
Jobbar du stadigt nuförtiden?
Ekonomin är så dålig just nu.
-Du är daglönare, eller hur? -Ja.
Vi skickar dig till ett center för yrkesvägledning.
Få rådgivning.
Se till att ge tillbaka…
…de 60 000 won
som du tog olagligt, okej?
Ja, herr domare.
Yoo Hyeon-ji. I de tidigare rättegångarna
fick du två chanser.
Men nu är du i domstolen igen.
Förlåt.
Tyvärr. Du får inga fler chanser.
Domstolen har fattat ett beslut. Yoo Hyeon-ji döms
till ett års skyddstillsyn
och ett år på skyddshem.
Herr domare.
Hyeon-ji.
Herr domare.
-Hyeon-ji. -Du måste gå nu.
Hyeon-ji?
Vi ändrar Hyeon-jis dom.
När hon släpps från ungdomshemmet,
skicka henne till ett fosterhem
istället för ett skyddshem.
Inte Shalom, utan Pureum.
Det tynger dig, eller hur?
Det är meningslöst.
Ja, herrn. Jag ringer Pureums flickhem direkt.
Och säg att vi ska göra en inspektion i veckan.
Ja, herrn.
Vad menade han med det?
Varför var domen meningslös?
Hur mycket fick Hyeon-ji genom bedrägeri den här gången?
-Bara 60 000 won. -Precis. Bara 60 000 won.
Vi kan väl inte skicka henne till en ungdomsanstalt för bara 60 000 won?
Nej.
Men han kan inte skicka hem henne. Han gav henne två chanser.
Så han satte henne på ett skyddshem,
men sen ifrågasatte han sig själv
om det var ett lämpligt straff för henne.
Hon är 14, så hon kan inte ens jobba deltid.
Hennes familj har ingen inkomst.
Det var därför hon gjorde det. Det var för att överleva.
Hennes alkoholiserade far, som inte tar hand om sin dotter,
är orsaken till problemet.
Han tyckte att det var meningslöst att bestraffa barnet.
Det var därför han ändrade sig
och skickade henne till ett fosterhem
där hon placeras hos en fosterfamilj.
Jag förstår.
Han gav henne en bättre miljö istället för att straffa henne.
Och medan hon är där
kan hennes pappa få behandling
och gå i arbetsterapi för att bygga upp styrkan att uppfostra sitt barn igen.
Det sägs att varje domstolsbeslut visar hurdan domaren är.
Det var oväntat.
Oväntat? Jag ska säga till ordförande Kang att du sa det.
Du vet bara inte om det. Han är faktiskt en bra person.
Förresten, varför är det alltid Pureum?
VÄLKOMMEN PUREUMS FLICKHEM
Det är det första fosterhemmet som inrättats av vår domstol.
Och det drivs av fröken O Seon-ja.
UTNÄMNINGSBREV O SEON-JA
Jag vet att det är många frågor, men ta det på allvar.
-Var ärlig. -Jösses.
Skriv ner era namn.
PERSONLIGHETSBEDÖMNING
Yu-gyeong. Mår du bra nu för tiden?
-Ja. -Det finns många skäl till ångest.
Till exempel att framtiden känns osäker.
Eller att man tror att man inte har nån framtid.
Eun-sol fick bra betyg på examensprovet
-och fick två matlagningscertifikat. -Ja.
Så jag föreslår att hon går på en matlagningsskola.
Tack. Tack så mycket.
Tacka inte mig. Eun-sol gjorde allt jobb.
-Va? -Titta.
Vad i…
Titta, ett hål! Hörni.
-Vill du ha gimbap? -Är du klar?
Vi jobbar på det.
Ni har stökat till.
-Det här är godare. Varsågod. -Okej.
Driver fröken O Seon-ja Pureum?
O Seon-ja, stjärnföreläsaren och ungdomsrådgivaren?
Ja.
Det är fantastiskt.
Men det ryktas att hon har dåligt humör.
Gå ut och se om du kan hitta
en godmodig person bland de som handskas med unga förbrytare.
Det här påverkar deras liv.
Tror du man kan göra det här med bara ett gott hjärta, idiot?
Du har rätt. De i den här domstolen bevisar det.
Och framför allt är Pureums program annorlunda.
Psykologisk rådgivning, karriärrådgivning
och utbildning för förmyndare.
Som ni alla vet
måste vi börja inspektera institutionerna den kommande veckan.
Ungdomsanstalter, ungdomshem,
Cheonurye, skyddshemmet, och fosterhem.
Domstolen måste inspektera alla institutioner en gång om året
för att kolla förhållandena
och se om de tar väl hand om de unga förbrytarna
eller har begått några oegentligheter.
Om en fånge rymmer från fängelset
behöver inte domarna jaga dem.
Men om en ung förbrytare rymmer från ett av dessa hem
måste domarna jaga dem eller hitta ett sätt att ta fast dem.
Varför? För att domarna också måste övervaka dem.
Jag tänkte att vi borde inspektera fosterhemmet först.
Det är väl första gången för dig?
Ja.
Den förra domstolen hade inga hem.
Nåväl. Det blir bra för dig att se dem.
Domare Cha gick inte förra året. Det är första gången för honom.
-Ja. -Ta er tid imorgon
och så går vi tillsammans. Okej?
Ni ska båda till Pureums flickhem imorgon, eller hur?
-Ja. -Då föreslår jag
att ni åker senast klockan elva
och äter lunch på en rastplats.
För att det ligger i Nonsan.
Jag förstår.
Fosterhem är inte statliga institutioner,
utan familjehem,
så staten kan inte ge dem ekonomiskt stöd.
Därför är de inte i storstadsområdet,
eftersom bostadskostnaderna är höga.
PUREUMS FLICKHEM
Hej.
Jag är O Seon-ja, ungdomarnas gamla vän. Trevligt att träffas.
Okej. Låt mig ställa en fråga först.
Allihop. Vilken fråga avskyr barn att få?
Ja, det stämmer.
Barn avskyr alla frågor som vuxna ställer.
Ja, det är rätt.
Det finns två skäl.
Först och främst antar de att man har en baktanke.
"Vad försöker mamma tjata på mig om den här gången?"
Det är vad de tror.
Det andra är det här. Vad är din dröm?
Jag är ledsen för besväret.
Jag kör på vägen tillbaka.
Nej, herrn. Det är skönt att komma ut och få lite frisk luft.
Skönt att höra.
Varför vilar du inte lite på vägen?
Vi väcker dig när vi kommer till en rastplats.
Det är inte rättvist mot föraren.
LISTA PÅ FLICKOR VID PUREUMS FLICKHEM
Totalt åtta flickor.
Prostitution, bedrägeri, stöld, misshandel.
En av dem blev till och med åtalad.
Det är hela paketet.
-Är de markerade från vår domstol? -Ja. Hemmet är bara för flickor.
Choi Yeong-na, O Yeon-ji och Woo Min-gyeong. Det är de tre.
Yeong-na är flickan du ansvarar för.
Hon sattes på ett skyddshem för prostitution.
Yeong-na Choi. Har du några sista ord?
Förlåt. Jag ska inte göra om det.
Jag är ansvarig för Yeon-ji och Min-gyeong,
som dömdes till skyddstillsyn för misshandel och stöld.
Driver ett gift par det?
Tja…
Tekniskt sett, nej.
Hennes man, som jobbar för ett konglomerat,
skickades till en filial utomlands för två år sen,
så fröken O sköter det själv nu.
Med sina två unga döttrar.
Hon är fantastisk.
Tar hon hand om tio barn själv?
Jösses, vart tog han vägen?
YEONHWAS DOMSTOL
Hallå? Ungdomsbrottsenheten.
Ja, varsågod och tala.
Ursäkta? Vad säger du?
PUREUMS FLICKHEM
Vi är från Yeonhwas domstol.
-Hej. -Hej.
Hej. Hur har ni haft det?
Hej, fröken Joo.
Hej, domare Cha. Jag får inte får tag på ordförande Kang.
Tja, nån
gjorde precis en anmälan till vårt kontor.
YEONHWAS DOMSTOL
Är du säker på vad du just sa?
Misshandel och förskingring på en av institutionerna?
Om det är sant, så är det allvarligt.
Och var är det?
Kära nån. Hörni, flickor. Varför är ni ute?
Jag bad er att inte gå ut när vi har besök.
Gå genast in igen. Gå in igen.
-Hej. -Hej.
-Mår du bra? -Självklart. Varsågod och gå in.
Det är Pureum. Pureums flickhem.
Har ni hälsat?
-Ja. -Skynda er och gå in igen.
Gå och gör i ordning allt, okej?
Är det verkligen Pureum?
Ja. Jag kunde inte heller tro det. Jag frågade flera gånger.
Det är definitivt Pureum.
Men det är bara en misstanke, så ta det för vad det är under inspektionen.
Okej. Det ska jag göra.
Hej då.
Domare Cha Tae-ju?
Ja.
Jag har hört mycket om dig. Jag är O Seon-ja, jag driver hemmet.
Jag förstår.
-Mina händer är smutsiga. -Det är okej. Jag är Cha Tae-ju.
-Varsågod och gå in. -Okej.
GRATTIS TILL ATT HA SKAPAT PUREUMS FLICKHEM
-Okej. -Res er och hälsa ordentligt.
-Det var ett tag sen. Vi tar en bild. -Ja.
-Vem kan ta den åt oss? -Jag gör det.
Okej.
-Ni också. -Här.
-Sätt er. -Hej.
Yeon-ji och Min-gyeong, hur har ni haft det?
Domare Cha. Kom hit och ta en bild med oss.
Kom hit.
-Skynda dig. -Här.
Ni två. Ta en bild med oss sen.
Oroa dig inte för dem.
-Okej. -De är mina döttrar.
Jag förstår!
De är bättre på att ta bilder än att vara med på dem.
Okej. Redo?
Ett, två, tre.
Du borde vara med, domare Cha.
-Bra. -Okej.
Ordförande Kang. Jag har nåt att berätta.
Okej. Varsågod.
Nu kan ni fortsätta med det ni höll på med.
Vad sa hon exakt?
Hon sa att nån anmält barnmisshandel och förskingring.
Var det verkligen Pureum?
Det är bara en misstanke, men vi borde ha det i åtanke.
Glöm det då.
-Mörklägg det. -Ordförande Kang.
Tillbringa en dag på kontoret.
De får såna samtal hela tiden.
De säger att barnen blivit misshandlade eller utpressade
och att de är barnets förälder eller släkting.
Vet du varför?
De vill att domstolen ska misstänka institutionen.
Då kommer de härifrån snabbare.
Oavsett hur många falska rapporter vi får,
är det domstolens plikt att undersöka dem.
Det är vi som skickar hit dem, så vi måste ta ansvar.
Med tanke på hur allvarligt ärendet är borde vi undersöka det noggrant.
LEDAMOT EOM JUN-GI HAR DU TID? VI KAN VÄL ÄTA MIDDAG?
Jag sa ju åt dig.
Gör det inte.
Då så.
Inspektionen…
Ni klarar er väl själva?
Ursäkta?
Det var tv-stationen.
Jag måste gå nu.
Men…
-Vänta, ordförande Kang. -Vad?
Det är första gången vi inspekterar här.
Det skiljer sig inte från andra ställen.
Gör bara som ni brukar, okej?
Yeon-ji.
Du med, Hye-rim.
Och sen efter det…
Böckerna, kvittona, fotografierna och bankböckerna
som ni bad om är på kontoret.
-Ställ teet där borta. -Okej.
Det är färre barn här än på ett skyddshem,
så jag trodde det skulle gå fort.
Men det finns mer att kolla än jag trodde. Hur ska vi göra?
Ska vi bara gå hem? Jag är ganska irriterad nu.
Förlåt. Jag var försjunken i tankar.
Jag förstår hur du känner,
men är det verkligen domstolens plikt?
Ursäkta?
Oavsett hur många falska rapporter vi får,
är det domstolens plikt att undersöka dem.
Det handlar inte bara om att ta reda på om det är en lögn.
För vissa människor
kan domstolens inspektion ses som orättvis och orimlig.
När staten utformar ett sånt här hem
måste de granska alla inblandade
och de krav som det måste uppfylla.
För det är nära knutet
till regeringskontor och alla möjliga tillstånd.
Det handlar inte bara om domstolen.
Det var därför ordförande Kang misstyckte och därför måste vi vara diskreta.
Ja, jag vet det.
STYRKANDE DOKUMENTATION
Och om du har rätt,
kommer de att avslöjas även om vi inte gör nåt.
För barn är otåliga.
Mamma.
Herregud, min dotter.
Tack.
Du är bäst. Kära nån.
Vad gott.
Var är A-jin och de andra tjejerna?
Hon är på övervåningen och kommer inte ut ens om jag ropar.
Den oförskämda subban.
Kan du sluta svära?
Flickorna som var i tjänst åkte till äldreboendet och resten förhörs.
Förhörs?
Vad menar du?
Jag vet inte. Domarna kallade in dem.
Är det inte en del av inspektionen?
Vad menar du?
Det är inte första gången de är här.
Sen när intervjuar de barnen?
Mamma.
När tog de in dem?
För ett tag sen.
Hon är djävulen själv.
Ungdomshemmet var mycket bättre.
Det här stället suger.
Kan du berätta mer?
Nu äter vi.
-Tack för maten. -Tack för maten.
Det är en synd att lämna rester.
Om ni lämnar några får ni äta dem till middag. Uppfattat?
-Ja, frun. -Ja, frun.
Fröken O.
Riset verkar ha blivit dåligt.
Vad säger du? Det är ätbart.
Det dödar dig inte.
Men det är…
Kan vi få nytt ris?
Jösses.
Du hade inte haft det bättre hemma.
Varför är du så kräsen?
Ät inte då. Du förtjänar det inte.
Förlåt, fröken O.
Jag äter det. Snälla, låt mig äta.
Har du inte ätit klart?
Gå tillbaka till ditt rum eftersom du är klar.
Snälla, förlåt mig.
Jäklar!
Hur fan kan du gnälla vid bordet?
Gråt inte, då slår jag dig.
Att gråta löser inget här.
Gå upp.
Ät nu. Du måste gå till skolan.
Så här tidigt?
Vilken plåga.
Hon gjorde det mot oss alla.
Hon behandlar oss som skit för att hon ger oss mat.
Men hon ger oss dålig mat.
Hon tvingar oss att tvätta, städa huset och diska.
Vi städar våra grannars hus också
som luffare.
Hon svälter oss om vi inte jobbar.
Jag fick order om att inte berätta för andra.
Berätta bara.
En av tjejerna är på sjukhus nu.
För Guds skull!
Du. Hördu!
Kom hit.
Kom hit. Hur vågar du?
-Hur vågar du? -Förlåt mig!
-Vill du dö eller? -Förlåt mig!
Hur vågar du säga emot? Tror du att jag är din kompis?
-Fan också! Vakta din tunga. -Snälla, sluta.
Hon heter Do Yu-gyeong.
Hon sa emot henne en gång och…
Du vet väl vad som händer om du ljuger?
Det är sant.
Men varför inte det följande året?
-Nummer ett. Ja. -Ja.
Ett vittne, kanske…
Händelser eller…
-Mellanmål. -Ja.
-Matvaror. -Ja.
Tjugo…
GLAMPING DEN 25 SEPTEMBER 2021
Uppfattat.
-Det stämmer. -Okej.
Du har fattat ett svårt beslut.
Tack, herrn.
Det är tack vare herr Eom.
Du är stiligare i verkligheten.
Du har vassa drag.
Jaså?
Jag skojar inte.
Jag tror att du blir en stor man.
Han är ordförande för SY kemikalier.
-Han ville så gärna träffa dig. -Okej.
Alla i partiet fick hjälp av honom.
Oroa dig inte, ordförande Kang.
När jag bestämmer mig för nåt,
gör jag det till varje pris.
Jag ska se till att du
bär ett parlamentsledamotsmärke inom en snar framtid.
Tack, herrn.
Jag trodde att det skulle ta tid för dig att fatta beslutet.
Ja, det trodde jag också.
Men dina ord fanns kvar i mitt huvud.
"Det är dags att församlingen
öppnar sina öron för de unga."
Jösses. Ni vet…
Jag kan vara läskig i rätten.
Ser du? Jag är en slug människokännare.
Det är inte bara middagen.
Jag har planerat hela kvällen.
Du kan se fram emot det.
Okej. Vi dricker.
Okej.
PUREUMS FLICKHEM
Sa de att jag gjorde det?
Det är domstolen som straffar dem,
men jag tar hand om dem varje dag.
Ni träffar dem bara i två till tre timmar när ni besöker dem,
men det är vi som brottas med dem
dagligen för att åstadkomma förändring.
Vad är grejen?
Nu äter vi.
-Tack för maten. -Tack för maten.
Det är en synd att lämna rester.
Om ni lämnar några får ni äta dem till middag. Uppfattat?
-Ja. -Okej.
-Det är varmt. -Fröken O.
Jag äter upp maten. I gengäld, tillåter du oss att röka?
Va?
Då lovar jag att uppföra mig.
-Jag med. -Få mig inte att skratta.
-Det suger. -Jag visste det.
Kom igen, det här är ingen institution. Vi är inte här för att straffas.
-Har jag fel, Ji-eun? -Nej.
-Ni har mycket att säga, eller hur? -Ja.
Varför är du så sträng?
De andra hemmen tillåter rökning.
Var? Vilka hem tillåter det?
Sluta prata strunt.
-Det här stället är för stelt. -Ät er mat bara.
Förbannat.
Är hon galen?
Vad gör du?
Du kastade precis dyrbar mat.
"Du hade inte haft det bättre hemma."
Är det vad du tror?
Sluta stirra på mig.
Mitt tålamod har en gräns.
Skit samma. Jag tänker inte äta.
Ät inte då. Du förtjänar det inte.
Så här tidigt?
Vilken plåga.
"Vilken plåga."
Var tyst och ät.
Jag funderade på om jag skulle låta henne röka.
Hon sa att hon skulle uppföra sig om jag lät henne.
Hon sa att de andra hemmen blundar för det.
Men det är inte rätt.
Skolor tillåter inte elever att röka.
Jag låter inte mina egna barn att röka.
De sa
att du tvingade dem att arbeta
hos dina grannar.
Sa de det?
Domare Cha.
Hur lång tid tror du det tar att bygga upp ett sånt här ställe i Korea?
Ursäkta?
Jag vet inte. Kanske ett eller två år?
Fyra år.
Det tog fyra år.
En anskrämlig institution!
-Vi protesterar! -Vi protesterar!
MARK RESERVERAD FÖR PUREUMS FLICKHEM
Så lång tid tog det att få samtycke från folket
i det här området innan man började bygga.
Oavsett hur unga barnen här är,
är de bara brottslingar i vanliga människors ögon.
-Herrn. -Sluta bygga ett hem för brottslingar!
Sluta!
Det första jag lär barnen när de kommer hit
är hushållsarbete och välkomnande.
-Sluta. -Sak samma.
Jag blev nästan blöt.
Vad än ursäkten är,
är det sant att de gjorde fel.
Då finns det bara ett sätt att övervinna fördomarna mot dem.
Ta tjuren vid hornen.
Det är volontärarbete.
High-five, farfar!
Det var coolt.
Skaka på rumpan.
Skaka på rumpan! Skaka loss!
Och?
Har folket förändrats?
Självklart.
Barnen som var vana vid att bli kritiserade
är nu vana vid att få komplimanger.
Varför sa de så då?
För de vet
att inget är obligatoriskt här.
De kom hit för att
de inte har några förmyndare eller för att de begått brott.
De vet att det här är ett fosterhem.
Det är inte som anstalter och institutioner
där de hålls kvar med våld.
De protesterar för att göra reglerna mindre strikta.
Ni blev lurad av dem.
Vi vet att de ljög för oss.
Ligger Yu-gyeong på sjukhus
för att fröken O misshandlade henne?
Ja.
Ring sjukhuset där Do Yu-gyeong är.
Vet du inte numret?
DAE GYEONG SJUKHUS ORTOPEDIKONTORET
Hallå? Ortopediavdelningen.
Det här är Do Yu-gyeongs förmyndare.
Hur mår Yu-gyeong?
Hon är lite lat med rehabiliteringen,
men hon börjar bli bättre.
Hur mådde hon när hon kom till sjukhuset?
Kan du berätta i detalj varför hon opererades?
Vem är det?
Vi lämnar inte ut information om du inte är förmyndare.
Det här är domare Sim Eun-seok från Yeonhwas domstol.
Du måste ha fått ett officiellt dokument som ber om samarbete vid det här laget.
Vi ska inleda en rättsprocess i ett fall som rör den här patienten.
Ett ögonblick.
Ja. Vi har fått dokumentet.
Hon opererades för att hennes lårben var brutet.
Hon vittnade om att hon blev överfallen av en grupp flickor.
Det står så i hennes register.
Jag förstår. Tack.
Domare Sim. Låt mig förklara.
Det var hon. Hon började.
Din jävla subba. Jag sa åt dig att inte göra mig arg.
Ja.
Du har rätt, fröken O.
Folk som du spelar en mycket större roll
än vi domare
som bara tillbringar några timmar
med de unga förbrytarna.
Det vet vi mycket väl.
Men det är en annan historia.
Domstolen ger understöd.
Domstolen ger dig 500 000 won per barn, varje månad.
Vad spenderade du dem på?
Dokumenten borde visa det.
Besök på museer eller konserter, lekterapi,
utomhusaktiviteter som studieresor och matkostnader.
Du debiterade oss
4,5 miljoner mer förra månaden, vilket är mycket mer än förra året.
Men barnen
påstår att de inte deltog i såna aktiviteter.
Och de flesta dokumenten och kvittona
saknades också.
Jag såg fram emot att träffa dig
eftersom du har tydliga värderingar.
Jag är besviken.
Pengar får visst jorden att snurra.
Jag behövde det bara tillfälligt.
Jag skulle betala tillbaka. Jag menar det.
Problemet är att du använde pengarna
för personligt bruk.
Inspektionen av Pureums flickhem är över nu.
Den har avslöjat detaljer om gruppvåld i hemmet
och förskingring
som du inte rapporterat till domstolen.
Alla dessa dokument kommer att tas för vidare utredning.
Du kan vänta dig besök av särskilda utredare…
…eller bli kallad till domstolen.
Vänta.
Vänta lite.
Domare Sim.
Beroende på hur utredningen går
kan domstolen vidta åtgärder för att ogiltigförklara hemmets status.
Domstolen kan även upphäva alla tillstånd
och inleda en rättslig process mot dig.
Domare Sim.
Vänta.
Vi måste rapportera till ordförande Kang, eller hur?
Jag gör det imorgon.
Åker du hem direkt?
Nej. Till sjukhuset.
Do Yu-gyeong.
Vi borde höra hennes version.
Okej.
DO YU-GYEONG, 16 ÅR DAE GYEONG SJUKHUS
Hon använde pengarna…
…till min operation.
Flickornas föräldrar
vägrade betala för operationen.
De sa att det inte fanns bevis.
Jag tappade kontakten med mamma…
…när hon gifte om sig för länge sen.
Min läkare sa att jag inte skulle kunna gå
om jag inte opereras direkt.
Allt hände på grund av mig. Kan ni låta det vara den här gången?
Jag ska jobba och betala tillbaka.
När jag bodde där
åt jag bra och sov gott
för första gången nånsin.
Jag var överlycklig och tacksam varje dag.
Och jag insåg
att bli älskad…
…är när nån lägger tillbehör på mitt ris.
Jag lovade mig själv att leva ett bra liv.
Det var mitt syfte i livet.
Jag ville återgälda henne.
Men hon borde inte ha hållit det hemligt.
Jag bad henne att inte anmäla det.
Jag bönföll henne.
Jag var rädd att jag skulle bli utsparkad.
Jag har ingen annanstans att ta vägen.
Jag vill stanna hos fröken O.
Jag såg fram emot att träffa dig eftersom du har tydliga värderingar.
Jag är besviken.
Pengar får visst jorden att snurra.
Samtalet kunde inte kopplas fram. Lämna ett meddelande efter tonen.
Extra kostnader…
INGÅNG
Mamma.
-Mamma. -Kim A-jin.
A-jin.
-Domare Cha. -Vad har hänt?
Vad ska jag göra, domare Cha? Det är min mamma.
-Kom igen. -Min mamma…
PUREUMS FLICKHEM
UTNÄMNINGSBREV
Fröken O.
Fröken O!
Var är fröken O?
Var är barnen?
Vart tog de vägen?
Vad hände?
Kim A-reum.
Mamma
fördes med ambulans till sjukhuset för en stund sen.
Hon kollapsade plötsligt.
Va?
Mamma. Är du okej, mamma?
Vad är det? Är du okej?
Mamma!
Öppna ögonen, mamma!
Jag funderade på det.
Allt är de där subbornas fel.
Det var på grund av dem som mamma kollapsade idag.
Det är på grund av dem som jag inte får träffa min pappa.
Mamma sa att pappa inte kan komma på besök för att han är utomlands.
Men det är en lögn. De skilde sig
på grund av det här.
På grund av det här jäkla hemmet som mamma vägrade ge upp!
Det är de där subborna som bär skulden.
För några dagar sen fick min syster kramp.
Hon fördes till akuten.
Men mamma kom inte
för det var viktigare att mata dem än komma till A-jin på akuten.
Bara…
Vi kom…
Vi har alltid kommit i andra hand.
Fan, vi åkte nästan fast. Det kunde ha varit kört.
-Jag vet. -Håll käften.
Var tyst.
Jag är rädd att vi ska åka fast.
Håll tyst.
Gå fortare. Det är svinkallt.
Knuffas inte.
-Hur långt måste vi gå? -Vänta.
Och? Stod du bara där och tittade på när de stack?
Tittade du bara glatt på?
Nej.
Så vad hände?
Jag bad dem att dra.
Va?
Ut ur mitt hus, sa jag!
Hördu.
-Hördu! -Din jävla subba!
Vad i helvete! Är du hög eller?
Vilken galen jävla subba.
-Hallå! -Din jävla subba!
-Är du galen? -Sluta.
-Hallå! -Det räcker.
Hördu!
Vill du också hamna på sjukhus?
Hördu.
Din jävla subba!
Är du galen?
Det är inte jag som är galen.
Det är du.
Försvinn!
Stoppa henne!
Din galna jävla subba!
-Släpp henne! -Släpp!
-Hallå! -Dra åt helvete!
Få bort henne!
-Är du okej, Yeong-na? -Yeong-na
-Är du okej? -Hon måste vara galen.
Hon är galen. Vad är det med henne?
-Vad gör hon? -Vad fan försöker hon göra?
Allvarligt, vad fan.
Ut!
Det är över nu.
Både hemmet
och slamporna.
Det är över.
Mamma.
Domare Cha.
Mår du bra nu?
Doktorn. Patienten har återfått medvetandet.
Okej.
Yeon-ji. Vänta på oss.
Kom igen.
Vad är det här för ställe?
-Du. Är du okej? -Förbannat.
Vad är det?
Är du okej? Du borde ha varit försiktig.
Vi går tillbaka. Vi kan inte gå dit.
Det tar en timme till stationen.
Och om vi gör det? Tror du subban välkomna oss med öppna armar?
Om du inte vill gå, försvinn, din jävla subba.
Jag går själv.
-Upp med dig. -Kom igen.
Var försiktig.
-Jag kan inte gå längre! -Vänta lite.
Hördu. Du har väl pengar?
Ge mig dem.
Ge mig dem, sa jag.
DOMARE CHA TAE-JU
Tja…
Det har nog gått tre timmar.
Nej.
Vi kom hit för en inspektion när nån anmälde…
Ett ögonblick.
Jag ringer tillbaka.
Det var du.
SIM EUN-SEOK
LÄGENHET 302, DONGGUK 54 YEONHWA-RO 9-GIL
Ja, jag hittade den.
Men jag verkar ha missat henne.
Personen…
…som vill stänga hemmet.
Den som gjorde anmälan…
…var du.
KARAKTÄRERNA OCH HÄNDELSERNA I SERIEN ÄR FIKTIVA.
Undertexter: Sara Terho