‎Când mă uit în urmă,
‎cred că ar fi trebuit ‎să văd altfel unele lucruri.
‎În acest timp, probabil că am sunat ‎de cincizeci sau de o sută de ori,
‎dar…
‎apelurile nu au fost făcute ‎în mod amenințător sau periculos.
‎În SUA se produc anual ‎peste trei milioane de fapte de hărțuire.
‎Au zis că locuința am spart-o eu.
‎Nu există niciun martor.
‎E ca în povestea cu „Uite lupul!”
‎Sub 15% dintre cazuri ‎ajung în fața instanței.
‎Mă așteptam să primesc zilnic ‎o mie de apeluri.
‎Să fiu urmărită.
‎Faptul că nu știam când va apărea ‎a fost insuportabil.
‎Era greu să-ți dai seama ‎când se va sfârși sau dacă se va sfârși.
‎M-am temut pentru viața mea.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎Aș prefera să fiu considerat ‎un criminal, nu un hărțuitor.
‎Voiam ca ea să simtă din plin ‎că este privită.
‎Oricine poate fi hărțuitorul.
‎Povești de speriat copiii.
‎Acum nu mai sunt așa nebun.
‎SEMNE DE ALARMĂ
‎DIVIZIA ALFRED D. HUGES ‎GATESVILLE, TEXAS
‎STATUL TEXAS ‎DEPARTAMENTUL DE JUSTIȚIE PENALĂ
‎Mă numesc David Anthony McGee.
‎Sunt încarcerat ‎pentru infracțiunea de hărțuire.
‎Așa se numește în Texas.
‎În 2011, David McGee a fost acuzat ‎de hărțuirea fostei lui partenere.
‎Acesta a negat mereu toate acuzațiile.
‎Dacă merit să fiu aici?
‎Doar Creatorul știe cu adevărat.
‎Știi, pentru că…
‎nimic nu e întâmplător în viață.
‎David McGee a crescut în Dallas, Texas.
‎Ceva normal, așa aș numi copilăria mea.
‎Te duceai la biserică, ‎la școală, făceai sport.
‎Toți se așază la cină în același timp.
‎Vorbesc cu diverse persoane,
‎iar acestea presupun ‎că vii dintr-un mediu sărac…
‎Multă ignoranță sau ceva de genul.
‎Nu e deloc așa.
‎Am început să lucrez pe diverse funcții
‎în cadrul clerului protestant la 18 ani.
‎Spre 30 de ani, ‎șansa a făcut să mi se propună
‎să fiu pastor de tineret și am acceptat.
‎În toți anii în care am fost pastor,
‎m-am concentrat mereu ‎pe cei care pot beneficia de asta.
‎În 2009, când McGee avea 31 de ani,
‎acesta a cunoscut o femeie ‎într-o farmacie locală.
‎Eram la farmacie. Era și ea în farmacie.
‎Am trecut unul pe lângă altul.
‎Nu știu cum, dar am început o conversație.
‎Ea a zis: „Da, putem să ieșim. ‎Trebuie doar să mă schimb.”
‎I-am zis: „Mișto!”
‎Atunci am ieșit împreună prima dată.
‎A fost o femeie ‎pe care am cunoscut-o într-o farmacie.
‎Nu urmăream nimic anume.
‎Mă numesc Charmeka.
‎Sunt din Dallas, Texas.
‎În 2009, eram o femeie singură
‎și lucram ca manager asociat
‎la o clinică HIV din districtul Dallas.
‎FARMACIE
‎AZI, VACCIN ANTIGRIPAL GRATUIT!
‎Mi-am luxat glezna, ‎așa că m-am oprit la farmacie.
‎Acolo l-am cunoscut pe David.
‎Când alegeam analgezicele.
‎Deci nu sunt ușor de flatat, dar…
‎a spus ceva, nu-mi amintesc exact,
‎dar mi s-a părut amuzant.
‎Așa am făcut schimb de numere.
‎La prima întâlnire, ‎am fost la un restaurant din centru.
‎Era amuzant, conversația mergea bine, ‎ne plăcea aceeași muzică.
‎Lucrurile astea m-au atras.
‎Și, ca să mai adaug ceva, ‎pot spune un singur lucru:
‎e pastor hirotonit.
‎Iar eu eram foarte implicată ‎în religie, biserică…
‎Ăsta a fost încă un lucru ‎care m-a atras la el.
‎I-am spus că nu caut o relație în sine.
‎Nu urmăream ceva pe termen lung,
‎dar el a fost de acord ‎să dezvoltăm o prietenie.
‎La început, părea foarte relaxat.
‎Nu exista nicio presiune.
‎Ieșim să mâncăm, discutăm și mai vedem.
‎Era de acord să fim doar prieteni.
‎În lunile următoare, Charmeka și David ‎au ieșit de mai multe ori.
‎În câteva seri, m-a sunat ea.
‎Își lua un pahar de vin,
‎stătea cu mine cât mâncam ‎și vorbeam. Așa a fost.
‎Eu, personal, nu…
‎N-am folosit prea mult ‎termenul „întâlnire”.
‎Nu-mi place ideea de vin, mâncare…
‎să le impresionez și să cheltuiesc bani ‎ca să fie cu mine.
‎Nu mi-a plăcut niciodată ‎acest mod de gândire.
‎M-a invitat să văd unde locuiește.
‎A fost prima seară ‎în care am făcut chestii de oameni mari.
‎Știți voi… Chestii intime între adulți.
‎Adică, te invită acasă la ea
‎îți oferă și trupul tot atunci,
‎te gândești că ceva nu e în regulă.
‎Lucrurile s-au schimbat ‎și n-au mai mers atât de bine
‎când am început să văd semne de alarmă,
‎probabil după vreo două sau trei luni.
‎A început să apară controlul.
‎„Sună-mă când ajungi acolo”. ‎„Trimite-mi mesaj când ajungi”.
‎Asta a fost ceva exagerat, consider eu.
‎Nu trebuie să te anunț ‎de fiecare dată când fac ceva.
‎Deci a devenit o problemă.
‎Spunea că mă văd ‎cu alți bărbați. Mă acuza.
‎„Nu poți fi doar prieten cu cineva.” ‎Eu ziceam: „Ba da, pot.
‎Cu unii sunt doar prietenă.”
‎Odată, am ieșit ‎cu o prietenă din facultate,
‎iar el a apărut la eveniment.
‎Nu asta era înțelegerea.
‎Pentru că mi-ai încălcat complet limitele.
‎Când mă gândesc acum, ‎ar fi trebuit să termin totul atunci.
‎4 IULIE 2009
‎De Ziua Independenței, ‎McGee a apărut neașteptat
‎în fața casei părinților lui Charmeka.
‎A fost un eveniment de ziua națională.
‎Nu răspunde la telefon, nici la mesaje.
‎Mă duc până la mama ei,
‎iar mașina ei era în fața casei.
‎Discutau amândouă în curtea din față.
‎Am trecut pe lângă ele, nu m-am oprit.
‎Cred că e bine, gândeam. ‎O să sune sau o să-mi trimită mesaj.
‎Nu m-am oprit.
‎Au spus că am trecut ‎amenințător cu mașina,
‎iar asta a făcut-o să se teamă, ‎fiindcă am trecut amenințător.
‎O urmăream.
‎Trebuia să mă opresc, să ies și să zic: ‎„Voiam să văd dacă ești bine.”
‎Dar mi-am văzut de treabă, știi ce zic?
‎Eu și mama stăteam pe verandă.
‎A trecut încet ‎pe lângă casa părinților mei.
‎Dacă ți-am spus că sunt la părinții mei, ‎de ce vii cu mașina să verifici?
‎Asta a fost picătura ‎care a umplut paharul.
‎Ultima picătură.
‎AUGUST 2009
‎După cinci luni, ‎Charmeka a decis să termine relația.
‎Când am văzut semnele de alarmă, ‎nu mi-a fost greu să zic:
‎„N-o să meargă.
‎N-o să meargă.”
‎Asta l-a supărat.
‎Nu poți să-i spui nu ‎sau că nu putem avea o relație.
‎Sau că mergi înainte și faci altceva.
‎În ziua în care Charmeka s-a despărțit ‎de McGee, acesta a urmărit-o cu mașina.
‎Am urcat în mașină.
‎La început, m-a urmărit.
‎Apoi, a trecut în fața mea pe A35, ‎unde limita de viteză e 110 km/h.
‎A călcat brusc frâna ‎pe autostradă, în fața mea.
‎Era să-l lovesc.
‎Din fericire, am reușit să virez ‎și nu veneau alte mașini.
‎Când am trecut pe lângă el, ‎avea o privire care parcă spunea:
‎„Te disprețuiesc.”
‎M-am speriat, ‎fiindcă mi-a pus viața în pericol.
‎4 AUGUST 2009
‎În acea seară, ‎David s-a dus acasă la Charmeka.
‎Trebuia să-mi iau lucrurile din casa ei.
‎Am ajuns acolo și, brusc, ‎nu vrea să mi le mai dea.
‎Avusesem cu ea o dispută verbală
‎și voia să plec, ‎dar nu voia să-mi iau lucrurile.
‎Clar că m-am supărat:
‎„Frate, scorpia asta face tâmpenii.”
‎Dar, în același timp, ‎n-aveam nicio problemă.
‎Nu pleca. Nu se mișca de acolo.
‎Ziceam: „Trebuie să pleci. ‎Dacă nu pleci, chem poliția.”
‎Când i-am spus că merg să chem poliția,
‎m-a împins din drum, era un dulap aici,
‎s-a dus în camera mea ‎și a smuls soclul telefonului,
‎apoi m-a împins când ieșea.
‎N-am avut niciodată o relație ‎care să devină agresivă fizic.
‎Să fiu împinsă în perete, ‎să mi se smulgă telefonul
‎și să mi se distrugă tot de pe noptieră
‎n-am mai pățit, ‎deci era o situație înfricoșătoare.
‎Nu eram acolo când a ajuns poliția,
‎deci nu știu exact în ce moment ‎a chemat poliția,
‎știți ce zic?
‎Dar poliția a venit și a făcut un raport ‎pe baza celor spuse de ea.
‎La scurt timp după aceea, McGee ‎a fost arestat sub acuzația de agresiune.
‎După opt zile, McGee a fost eliberat ‎din lipsă de dovezi.
‎POLIȚIA
‎Speram că, odată ce a aflat ‎că poliția e implicată,
‎totul va înceta.
‎Dar nu a fost așa.
‎Nu s-a oprit deloc.
‎Mă suna toată ziua.
‎Dacă blocam numărul, făcea rost de altul.
‎După ce blocam numerele, ‎trimitea e-mailuri.
‎A venit la locul meu de muncă ‎în două dimineți.
‎Nu mai avusesem problema asta, ‎iar acum îmi amenința jobul
‎și nu știam dacă venea să-mi facă mie ceva
‎sau colegilor mei.
‎A fost înfricoșător.
‎Mi-am schimbat ora de plecare la muncă,
‎traseul până acolo.
‎Mergeam la sală.
‎El traversa parcarea.
‎M-a sunat în câteva dimineți.
‎„Ce frumoasă ești! ‎Îmi place culoarea pe care-o porți.”
‎Mă uitam în jurul parcării: „Unde ești?”
‎Și asta s-a întâmplat în mai multe zile.
‎Am ajuns într-un punct ‎în care devenise un chin
‎să mă trezesc dimineața ‎fiindcă eram descurajată și speriată.
‎După luni de hărțuire,
‎Charmeka a obținut un ordin de protecție ‎împotriva lui McGee.
‎Lui McGee i s-a interzis ‎orice contact cu Charmeka.
‎Dar el a continuat s-o sune.
‎Îți mai spun o dată.
‎Nu mă mai suna.
‎Nu există un ordin de protecție?
‎Dacă mă mai suni, chem poliția.
‎Alo?
‎Aș vrea să te văd dansând ‎în pantaloni scurți.
‎David.
‎Nu vreau să fiu sunată la două dimineața.
‎Vreau să încetezi.
‎În timpul ăsta, am sunat.
‎Probabil că am sunat ‎de cincizeci sau de o sută de ori.
‎Poliția a emis ‎un ordin de restricție temporar,
‎anunțând-o doar pe ea.
‎Eu n-am știut de el.
‎De la început, i-am spus avocatului meu:
‎„Pentru că am sunat de prea multe ori.
‎Da, accept delictul de hărțuire.
‎Urmărire? Nu.”
‎Această persoană ‎n-a fost în pericol. În ce fel?”
‎După săptămâni de apeluri telefonice, ‎McGee a vizat casa lui Charmeka.
‎S-au întâmplat câteva lucruri acasă.
‎După urme, condusese prin curte…
‎IMAGINILE POLIȚIEI
‎…și lovise garajul.
‎Ușa de intrare era lovită.
‎Ferestre sparte ‎și plase smulse de pe geamuri.
‎Știam că numai David putea face asta.
‎Nu știam ce-l poate opri, ‎așa că m-am simțit neputincioasă.
‎Am simțit clar că nu mă va lăsa în pace.
‎M-a speriat foarte tare,
‎iar următorul aspect ‎era cât de departe va merge?
‎Ai acuzațiile astea de conjunctură
‎și îți faci o imagine.
‎Au zis că a fost lovită ușa de la garaj.
‎Că s-a spart o fereastră. Că nu știu ce…
‎S-a întâmplat aia și aia.
‎Nu există niciun martor.
‎Au zis că locuința am spart-o eu.
‎Bine, casa a fost spartă. ‎S-a luat ceva? Nu s-a luat nimic.
‎Cineva a intrat pe ușă și a plecat.
‎Înțelegeți?
‎Povești de speriat copiii.
‎În luna august 2009,
‎poliția a fost chemată de mai multe ori ‎la locuința lui Charmeka.
‎Mă numesc Michael Jones
‎și lucram la poliția din Duncanville ‎ca polițist de patrulare.
‎Îmi amintesc că am primit un apel ‎pentru o spargere.
‎Nu știam dacă era spargere sau vandalism.
‎Ușa din spate a fost deteriorată,
‎la fel și una din ferestrele casei.
‎Când răspunzi la un asemenea apel,
‎ești mereu pregătit pentru orice.
‎Pentru cel mai rău scenariu.
‎Când am ajuns la casă, ‎știam că se mai chemase poliția.
‎Existase, cred, violență domestică,
‎la care s-a răspuns recent.
‎Charmeka aștepta în lateral,
‎iar noi am mers și am verificat casa.
‎Am observat că ușa din spate, ‎dincolo de gard, a fost deteriorată.
‎Era lovită. Evident, cineva fusese în casă
‎sau încercase s-o spargă.
‎Ea știa că asta era maniera ‎lui David McGee, hărțuitorul ei,
‎de a-i spune că n-avea de gând ‎să o lase în pace.
‎Urmele de anvelope și distrugerile ‎sunt foarte greu de dovedit
‎ca hărțuire.
‎Aveam nevoie de dovezi clare ‎pentru daunele materiale
‎sau răni fizice ‎pe care să le putem lega direct de el.
‎Unul dintre vecini ‎a avut o conversație cu dl McGee,
‎aici pe proprietate, care l-a alarmat.
‎Dl McGee îl întrebase ‎despre legea armelor.
‎Asta s-a întâmplat dimineața devreme.
‎Dimineața devreme, ‎ieși să-ți verifici casa
‎și vezi un necunoscut ‎care pândește din umbră.
‎Și care, brusc, ‎te întreabă de legea armelor.
‎Pentru mine, a fost un semnal de alarmă
‎și momentul în care m-am temut ‎pentru ea și pentru viața ei.
‎Dar aveam mâinile legate.
‎În pofida îngrijorărilor lui Jones,
‎nu exista nicio dovadă care să-l lege ‎pe McGee de vreo infracțiune.
‎Părea că își calculase exact mișcările
‎de nu l-au putut prinde în fapt.
‎Eu mă pot apăra.
‎Când vezi că poliția nu te poate proteja,
‎e îngrozitor.
‎Ca victimă, vrei să înceteze.
‎A trecut timpul, nu s-a întâmplat nimic, ‎iar el a prins curaj.
‎Și-o fi zis: „Îi sparg ferestrele.
‎O voi suna de mai multe ori.
‎O să vin la sală luni, marți și miercuri,
‎nu doar luni.”
‎Deci totul a luat proporții.
‎Îmi trimitea mesaje spunând:
‎„Ține lumina aprinsă pe verandă ‎ca să fii în siguranță.”
‎În mesaje și apeluri zicea:
‎„Du-te lângă fereastră. Vreau să te văd.”
‎Apoi au apărut amenințări ‎împotriva proprietății familiei mele,
‎altor persoane dragi.
‎A fost o perioadă dificilă.
‎Nu știam ce poate să urmeze.
‎Gravitatea comportamentului lui McGee ‎a continuat să se amplifice.
‎Într-o zi, a apărut pe veranda mea
‎cu poze cu mine ‎pe care nu știam că le are.
‎Stătea la ușa mea și se masturba,
‎gemând cu pozele în mână.
‎Atunci am decis că trebuie ‎să mă mut la părinții mei.
‎N-am văzut altă soluție,
‎fiindcă mă simțeam în pericol.
‎Era înfricoșător, ‎dar știam că tata mă va proteja
‎dacă poliția ‎și sistemul judiciar nu puteau.
‎De asta îl numesc primul meu supererou.
‎Să lucrez azi…
‎Când am aflat cum era tratată,
‎mi-am amintit de conversațiile ‎pe care le avusesem cu tipul ăsta.
‎Și mi-am dat seama…
‎TATĂL LUI CHARMEKA
‎…că nu voia doar să se întâlnească cu ea.
‎La început, a încercat ‎s-o izoleze de familie.
‎Mai ales atunci.
‎Noi ne adunam de multe ori,
‎iar el încerca cât putea ‎să o țină departe.
‎Când am observat ‎că au apărut violența și amenințările,
‎apelurile repetate toată noaptea,
‎nu mi-a venit să cred.
‎Am intrat în modul de protecție.
‎Am simțit că poate ajunge ‎să fie omorâtă oricând.
‎Am simțit că viața ei e în pericol.
‎Chiar dacă Charmeka ‎s-a mutat la părinții ei,
‎McGee a continuat s-o hărțuiască ‎încă optsprezece luni.
‎Când apelezi la poliție
‎și ți se pare că aceasta nu face nimic,
‎te gândești: „Ori fiica mea, ori el.”
‎Eram pregătit să încerc…
‎să-l omor, da.
‎Nu e bine să gândești așa, ‎să vrei să omori o altă persoană.
‎În mai 2011,
‎McGee a fost arestat pentru hărțuire, ‎la locul de muncă al lui Charmeka.
‎Făcusem chestiile legale,
‎dar nu știam ce urma să facă.
‎Dacă n-ar fi fost dra Stephanie,
‎el ar fi fost mort, iar eu în închisoare.
‎JUDECĂTOR STEPHANIE HUFF
‎A fost ca un înger.
‎A schimbat totul.
‎Dumnezeu a trimis-o.
‎La 14 luni după arestarea lui McGee,
‎procurorul Stephanie Huff ‎a adus cazul în instanță.
‎Când am studiat cazul,
‎m-a alarmat numărul mare ‎de rapoarte ale poliției.
‎Erau peste 2.000 de pagini de consemnări.
‎AGRESIUNE ‎VIOLENȚĂ LA ÎNTÂLNIRE
‎Ăsta e un tipar de comportament
‎care vizează această persoană ‎și îi face viața un iad.
‎DAVID MCGEE ‎HĂRȚUIRE/3
‎Chiar acum am în față o serie de mesaje
‎pe care David McGee ‎i le trimitea lui Charmeka.
‎Le-am extras de pe unul ‎din telefoanele ei.
‎Odată, a trimis mesaje ‎tuturor bărbaților din telefonul ei.
‎Fratele ei, tatăl ei, ‎prietenii ei bărbați.
‎Le-a spus chestii degradante sexual ‎despre ea.
‎DĂ-ȚI DRUMUL ÎN GURA EI ‎ȘI ZI-MI DACĂ E BINE
‎David McGee era foarte iscusit,
‎fiindcă nu prea își dădea numele. ‎Telefoanele nu erau pe numele lui.
‎Odată a scris: ‎„Ține lumina aprinsă pe verandă.
‎E mai sigur. ‎Vezi, mereu am grijă de tine.”
‎Faptul care e îngrijorător
‎este că, în aceeași zi, ‎îi fuseseră sparte geamurile.
‎Faptul că poate vedea ‎că lumina ei nu e aprinsă,
‎coroborat cu mesajul, e foarte alarmant.
‎Dar e greu să le pui cap la cap, ‎fiindcă e circumstanțial.
‎Da, ea a venit acasă,
‎geamurile erau sparte, ‎dar nimeni nu l-a văzut.
‎VICTIMĂ MARTOR
‎N-avea să fie ușor,
‎deoarece hărțuirea e greu de dovedit.
‎Toți vor ADN, filmări,
‎mărturii ale martorilor.
‎Sunt atât de multe și, sincer,
‎hărțuirea nu are parte de așa ceva.
‎Pur și simplu.
‎Vorbisem cu Charmeka înainte de proces
‎și i-am spus ‎despre piedici și îngrijorări.
‎Scopul era să-l țină departe de ea ‎ca ea să-și recapete viața.
‎SALĂ DELIBERARE JURIU
‎Dacă ai obține mai mult de cinci ani ‎într-un caz de hărțuire,
‎toți te-ar aplauda.
‎În general, se acordă probațiune
‎sau cel puțin doi ani.
‎CENTRUL DE JUSTIȚIE
‎Pentru a obține o sentință consistentă,
‎Stephanie trebuie să arate că McGee ‎este un pericol pentru societate.
‎Miza era extrem de mare.
‎Se credea că, ‎dacă nu va fi condamnat suficient,
‎o va răni.
‎Ba chiar o va omorî.
‎Am început să-i studiez trecutul.
‎Am găsit multe lucruri alarmante ‎și îngrijorătoare.
‎Analizând ultima decadă,
‎Stephanie a descoperit rapoarte ‎de poliție împotriva lui McGee
‎care nu ajunseseră în instanță.
‎Am aflat că mai multe femei ‎avuseseră probleme cu David McGee.
‎Am unul aici, unde a lovit ‎o femeie în față, provocându-i durere.
‎Unei alte femei i-a lăsat un mesaj:
‎„Viața ta va fi nasoală. ‎Am cheia casei tale.
‎Te voi aștepta la tine acasă ‎și îți voi da o bătaie.”
‎O altă femeie.
‎Multe alte femei pățiseră la fel.
‎E înfricoșător.
‎În rapoarte a existat un caz în 2004
‎foarte asemănător cu cazul lui Charmeka.
‎Înainte de Charmeka, ‎a avut o relație cu o altă femeie.
‎Am aflat că relația a început în 2004
‎și a continuat până în 2009,
‎când a cunoscut-o pe Charmeka.
‎Când a încercat să se despartă de el,
‎i-a făcut exact aceleași lucruri ‎ca lui Charmeka.
‎O suna la serviciu, ‎o hărțuia repetat în timpul zilei,
‎o suna acasă, îi distrugea proprietatea,
‎o amenința că o atacă pe ea ‎și pe familia ei.
‎Dar bietei femei i-a făcut viața un iad.
‎I-a rupt nasul. A strangulat-o.
‎A forțat-o să facă sex, ‎provocându-i dureri și umflături,
‎și a amenințat-o că îi zboară creierii ‎și că o aruncă în râul Trinity.
‎Pentru că a găsit-o pe Charmeka, ‎a lăsat-o în pace.
‎Fiindcă a lăsat-o în pace, ea a zis:
‎„Nu vreau să reclam nimic.”
‎David McGee era un prădător.
‎Adică, era un deviant sexual ‎care a urmărit și hărțuit
‎multe femei de-a lungul anilor.
‎E un prădător.
‎Ăsta e David McGee.
‎Cineva care citează din Scripturi,
‎este pastor, pare un bărbat cu ținută,
‎până când îl cunoști și ieși cu el
‎și până îi spui nu.
‎Cu cât întâlneam mai multe cazuri ‎în care era violent cu femeile,
‎agresiv cu ele, hărțuindu-le,
‎cu atât mi s-a părut mai important ‎să ne facem cât mai mult timp
‎pentru caz.
‎CLĂDIREA TRIBUNALULUI
‎La trei ani după prima plângere ‎depusă de Charmeka,
‎cazul lui McGee ajunge în instanță.
‎23 IULIE 2012
‎Aici s-a judecat
‎cazul Texas contra David McGee.
‎Stephanie a spus clar că am ajuns aici,
‎dar ne așteaptă un drum lung
‎fiindcă un verdict de vinovăție ‎într-un caz de hărțuire
‎e foarte greu de obținut.
‎Când am auzit poveștile ‎celorlalte victime,
‎mi-a fost clar
‎că trebuia să lupt mai departe.
‎Am avut emoții când l-am văzut pe David,
‎dar l-am privit în ochi ‎în timp ce el se uita cu ură la mine
‎și i-am dat de înțeles ‎că nu voi da înapoi.
‎În timpul procesului, ‎Charmeka a acceptat să depună mărturie.
‎E greu să încerci să-ți aperi povestea,
‎fiindcă avocații apărării
‎vor să-și atingă scopul.
‎Practic, m-au făcut ‎să mă simt eu cea acuzată.
‎La un moment dat, ‎s-a sugerat că l-am provocat pe David.
‎Că am vrut să mă urmărească.
‎Că voiam să trimită mesajele.
‎A fost foarte frustrant ‎să simți că tu ești suspectul.
‎Când am ieșit din boxă, ‎m-am simțit cumva învinsă.
‎Nu știam ce vor hotărî jurații.
‎Erau martori de fiecare parte.
‎El avea o listă de oameni de la biserică,
‎fiindcă era pastor.
‎Desigur, părinții și membrii familiei ‎care au vorbit în numele lui.
‎În timp ce mă rugam să fie bine,
‎mă pregăteam și pentru ce era mai rău.
‎Situația în care ‎nu ar fi fost găsit vinovat.
‎Existau multe incertitudini.
‎Nu mai eram sigură.
‎Pe 26 iulie 2012, juriul l-a găsit vinovat ‎pe McGee la acuzația de hărțuire.
‎Trecutul violent al lui McGee ‎a dus la mărirea sentinței.
‎CAMERA DE VIZITĂ
‎El a primit pedeapsa maximă ‎de 20 de ani de închisoare.
‎Procuratura a spus că Charmeka ‎era ultima dintr-o lungă listă
‎de „victime”.
‎Trebuie să-mi arăți lista, ‎fiindcă există motive
‎pentru care acele acuzații ‎nu s-au materializat.
‎Nimeni nu poate arăta o zgârietură, ‎o cicatrice, un cui rupt,
‎o buză cu sânge, un fir de păr.
‎Nimeni nu-ți poate arăta asta.
‎Eu așa știu și asta apare în documente.
‎Înțelegeți?
‎Pot să fac și eu o listă ‎cu femei din toate categoriile de vârstă,
‎cu istorii diferite,
‎de la biserică ‎până la toate categoriile sociale.
‎Stripteuze, prostituate, misionare, nu?
‎Toate v-ar spune: „Nu cred. Nu văd.
‎Tipul ăla e foarte diferit de alții,
‎dar nu e așa nebun.
‎Ăla nu e David McGee.” Înțelegeți?
‎Pentru ce să am remușcări ‎față de Charmeka?
‎Pentru cele întâmplate?
‎Pentru ce să am remușcări?
‎Ești o femeie de 33, 34 de ani.
‎Da?
‎Hainele și lucrurile mele sunt în casa ta.
‎Singurul lucru pe care l-am făcut ‎a fost să te sun de câteva ori,
‎ca să văd când pot să-mi iau lucrurile?
‎Am sunat-o de multe ori ‎și i-a fost frică. Serios?
‎Haide, omule.
‎Totul a fost gargară.
‎Știi ce zic?
‎În 2021, David McGee ispășise deja ‎jumătate din pedeapsă.
‎Am fost închis acum zece ani.
‎Mi s-a dat recent un răspuns ‎la cererea de eliberare condiționată,
‎deci nu mai e mult.
‎Da, nu mai e mult.
‎În ultimii zece ani de pedeapsă,
‎McGee este eligibil ‎pentru eliberarea condiționată.
‎Planurile mele de viitor după ce ies…
‎Mereu…
‎Mereu voi avea o pasiune
‎să ajut oamenii din poziția de pastor.
‎Nu mă voi îndepărta prea mult ‎de acest scop personal.
‎Cât despre regrete ‎sau dacă aș fi făcut altfel
‎în cazul lui Charmeka sau al altor femei…
‎Păi, am fost crescut ca om credincios, nu?
‎Am fost crescut să cred în Dumnezeu ‎și în Iisus Hristos.
‎Deci, dacă aș fi făcut altfel,
‎n-aș fi făcut sex cu femeile alea.
‎Sexul tulbură multe lucruri.
‎Mai ales sexul bun… tulbură multe,
‎aduce multe…
‎Da…
‎Eu cred că de aici încep multe probleme,
‎știți ce zic?
‎Da.
‎În momentul verdictului, ‎am răsuflat ușurată.
‎Mi-am îmbrățișat părinții ‎că mi-au fost alături până la capăt…
‎Pentru Stephanie, care m-a crezut,
‎a meritat să deschidem proces.
‎A fost ușurare.
‎Au fost lacrimi. ‎Toate obstacolele depășite,
‎toate cele îndurate, nu au fost în zadar.
‎Am simțit că mi-am recăpătat libertatea,
‎dar și viața. ‎Am putut să-mi continui viața
‎fără să mă uit mereu în spate.
‎Dar cicatricile mentale
‎și cele emoționale
‎le am și după 12 ani.
‎Nu știu dacă mă voi vindeca vreodată.
‎În cele din urmă, David va fi eliberat ‎și se va întoarce acasă.
‎Am avut norocul să trăiesc ‎ca să-mi spun povestea.
‎Mulți nu ajung să-și spună povestea.
‎Subtitrarea: Dan Butuza