‫במבט לאחור,‬
‫אני מניח שהייתי צריך‬ ‫להסתכל על דברים בצורה אחרת או משהו.‬
‫באותה עת, סביר להניח‬ ‫שהתקשרתי 50 או 100 פעם,‬
‫אבל השיחות לא היו מאיימות או פוגעניות.‬
‫כל שנה מתרחשים בארה"ב‬
‫יותר משלושה מיליון מקרים של הטרדה מאיימת‬
‫הם אמרו שמישהו פרץ לבית, ושאני עשיתי זאת.‬
‫אין עדים לשום דבר.‬
‫כאילו, בחייך. את קוראת "זאב, זאב".‬
‫- פחות מ-15 אחוז מהמקרים‬ ‫מסתיימים בהליך משפטי -‬
‫כל יום יכולתי לצפות לאלף שיחות טלפון,‬
‫למעקב.‬
‫היה מתיש לא לדעת מתי הוא יופיע.‬
‫היה קשה לדעת איך זה ייגמר או אם זה ייגמר.‬
‫חששתי לחיי.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫אני מעדיף שיחשבו שאני רוצח‬ ‫ולא מטרידן, אתה מבין אותי?‬
‫רציתי שהיא תרגיש שצופים בה.‬
‫כל אחד יכול להיות מטרידן.‬
‫אלו דיבורים של הפחדה.‬
‫אני לא משוגע עד כדי כך.‬
‫- דגלים אדומים -‬
‫- בית הסוהר אלפרד ד' היוז‬ ‫גייטסוויל, טקסס -‬
‫- מדינת טקסס, משרד המשפטים -‬
‫שמי דייוויד אנתוני מקגי,‬
‫ואני כלוא באשמת הטרדה מאיימת.‬
‫כך זה נקרא בטקסס.‬
‫ב-2011, דייוויד מקגי הואשם‬ ‫בהטרדת בת זוגו לשעבר‬
‫הוא הכחיש את כל האישומים נגדו‬
‫האם מגיע לי להיות פה?‬
‫רק הבורא יודע באמת.‬
‫כי שום דבר בחיים לא סתם קורה.‬
‫- דייוויד מקגי גדל בדאלאס, טקסס -‬
‫הילדות שלי הייתה רגילה‬ ‫לפי הסטנדרטים של רובנו.‬
‫אתה מבקר בכנסייה,‬ ‫הולך לבית הספר, משחק ספורט.‬
‫כולם יושבים לארוחת ערב יחד.‬
‫כשאני מדבר עם אנשים,‬
‫הם מצפים לסיפור של עוני, או…‬
‫בורות, או משהו כזה.‬
‫וזה ממש לא המקרה.‬
‫התחלתי להיות מעורב בתחומים שונים‬
‫בכנסייה הפרוטסטנטית בגיל 18.‬
‫בסוף שנות העשרים שלי,‬ ‫מישהו הציע לי הזדמנות‬
‫לשמש כומר לנוער והסכמתי.‬
‫לאורך השנים שלי בכנסייה,‬
‫התרכזתי תמיד באלו‬ ‫שהיו יכולים להפיק מכך תועלת.‬
‫כשמקגי היה בן 31,‬
‫הוא הכיר אישה בבית מרקחת מקומי‬
‫הייתי בבית המרקחת.‬ ‫היא הייתה בבית המרקחת.‬
‫חלפנו זה על פני זה במעבר.‬
‫בדרך כלשהי התפתחה שיחה.‬
‫היא אמרה, "כן, אשמח לבוא.‬
‫"אלך להחליף בגדים וכאלה." אמרתי, "מגניב".‬
‫אז ככה התחלנו לבלות יחד.‬
‫זאת הייתה אישה שפגשתי בבית מרקחת.‬
‫לא חיפשתי כלום.‬
‫קוראים לי צ'רמיקה.‬
‫אני מדאלאס, טקסס, במקור.‬
‫ב-2009 הייתי רווקה,‬
‫ועבדתי כמנהלת יחידה‬
‫במרפאה לטיפול באיידס במחוז דאלאס.‬
‫- בית מרקחת דרייב ת'רו -‬
‫- זריקה נגד שפעת בחינם היום! -‬
‫נקעתי את הקרסול,‬ ‫אז נכנסתי לבית המרקחת המקומי,‬
‫ושם פגשתי את דייוויד.‬
‫קניתי תרופה נגד כאבים.‬
‫לא קל להחמיא לי, אבל…‬
‫הוא אמר משהו, אני לא זוכרת מה בדיוק,‬
‫אבל זה הצחיק אותי.‬
‫אז כך החלפנו מספרי טלפון.‬
‫בדייט הראשון הלכנו לסטקייה במרכז העיר.‬
‫הוא היה מצחיק, התנהלה שיחה טובה,‬
‫אהבנו את אותה מוזיקה.‬
‫אז כל זה היה מעניין מבחינתי.‬
‫ואם עליי להוסיף, אני יכולה לומר שבאותה עת‬
‫הוא הוסמך לכמורה.‬
‫הייתי רצינית מאוד בדת שלי,‬
‫בכנסייה, וזה היה משהו נוסף שמשך אותי אליו.‬
‫אני זוכרת שאמרתי לו‬ ‫שאני לא באמת מחפשת מערכת יחסים.‬
‫לא חשבתי על משהו ארוך טווח,‬
‫אבל הוא הסכים שננסה לפתח חברות.‬
‫בהתחלה, הוא נראה ממש רגוע.‬
‫לא היה שום לחץ.‬
‫נוכל לצאת לאכול, לשוחח ולהמשיך משם,‬
‫אבל הוא היה פתוח לאפשרות של ידידות בלבד.‬
‫-בחודשים הבאים,‬ ‫צ'רמיקה ודייוויד יצאו כמה פעמים -‬
‫היא יצרה איתי קשר כמה פעמים.‬
‫היא הייתה מזמינה כוס יין או משהו,‬
‫ויושבת איתי בזמן שאכלתי, והיינו מדברים.‬
‫באופן אישי, אני…‬
‫לא השתמשתי הרבה במילה "דייט".‬
‫לא הייתי בקטע הזה של ארוחות,‬
‫וניסיון להרשים, ולהוציא כסף‬ ‫כדי שהן ימשיכו לצאת איתך.‬
‫אני לא… צורת החשיבה הזאת‬ ‫מעולם לא התאימה לי.‬
‫היא הזמינה אותי לראות איפה היא גרה.‬
‫וזאת הייתה הפעם הראשונה‬ ‫שעשינו דברים של גדולים.‬
‫כלומר, דברים אינטימיים בין אנשים בוגרים.‬
‫זאת אומרת, אם מישהי מזמינה אותך לביתה‬
‫ולגוף שלה בעת ובעונה אחת,‬
‫אפשר להניח שהעניינים הולכים טוב.‬
‫בכל הנוגע לשינוי לרעה במצב,‬
‫או תשומת לב לדגלים אדומים,‬
‫זה קרה בחודש השני או השלישי בערך.‬
‫הוא נהפך לשתלטני קצת.‬
‫"תתקשרי אליי כשתגיעי לכאן,‬
‫"תסמסי שלי כשתגיעי לשם."‬
‫וזה היה מעיק מבחינתי.‬
‫כלומר, אני לא רוצה להודיע לך‬ ‫בכל פעם שאני עושה משהו.‬
‫אז זה נהפך לבעיה.‬
‫הוא אמר שאני יוצאת עם אחרים.‬ ‫הוא האשים אותי.‬
‫"אין דבר כזה רק חברים."‬
‫ואני אמרתי, "אצלי כן.‬
‫"יש כמה אנשים שאני רק ידידה שלהם."‬
‫פעם אחת יצאתי לבלות‬ ‫עם כמה מאחיות האחווה שלי,‬
‫והוא פשוט הגיע לאירוע.‬
‫זה לא היה ההסכם,‬
‫כי זה זלזול בגבולות שלי.‬
‫בדיעבד, אני חושבת שהייתי צריכה לחתוך אז.‬
‫- ארבעה ביולי, 2009 -‬
‫ביום העצמאות, 2009, מקגי הגיע במפתיע‬
‫לבית הוריה של צ'רמיקה‬
‫התקיים אירוע של הארבעה ביולי.‬
‫היא לא ענתה לטלפון, לא השיבה להודעות.‬
‫נסעתי לרחוב של בית אמה,‬
‫והמכונית שלה חנתה מול הבית של אמה.‬
‫הם עמדו בחצר הקדמית ודיברו.‬
‫אז פשוט חלפתי על פניהם והמשכתי לנסוע.‬
‫היא בסדר, כנראה.‬ ‫היא תתקשר או תכתוב כשיתאים לה.‬
‫אז המשכתי לנסוע.‬
‫הם אמרו שחלפתי שם בצורה מאיימת,‬
‫וזה גרם לה לחשוש, כי חלפתי בצורה מאיימת.‬
‫עקבתי אחריה.‬
‫אני מניח שהייתי אמור לעצור ולהגיד,‬
‫"היי, רק בדקתי מה איתך."‬
‫אבל המשכתי בענייניי, אתה מבין?‬
‫אמי ואני ישבנו על מרפסת.‬
‫הוא חלף באטיות על פני בית הוריי.‬
‫אם אמרתי שאני אצל הוריי,‬
‫למה אתה עובר ברחוב ובודק אותי?‬
‫מבחינתי, זה היה הקש האחרון.‬
‫זה היה הקש האחרון.‬
‫- אוגוסט, 2009 -‬
‫- אחרי חמישה חודשים,‬ ‫צ'רמיקה החליטה לסיים את היחסים -‬
‫כשהתחלתי להבחין בדגלים האדומים,‬ ‫לא היה לי קשה להגיד,‬
‫"היי, זה לא יעבוד.‬
‫זה לא יעבוד."‬
‫זה הרגיז אותו.‬
‫אי אפשר להגיד לו "לא" ולסיים את היחסים,‬
‫ולהמשיך הלאה לדברים אחרים.‬
‫- ביום שבו צ'רמיקה נפרדה ממקגי,‬ ‫הוא רדף אחריה במכונית שלו -‬
‫אז נכנסתי למכונית שלי.‬
‫בהתחלה הוא נסע אחריי.‬
‫ואז הוא עקף אותי בכביש 35,‬ ‫שמגבלת המהירות בו היא 112 קמ"ש,‬
‫ופשוט בלם לפניי באמצע הכביש הראשי.‬
‫כמעט פגעתי בו.‬
‫למרבה המזל, הצלחתי לסטות הצדה‬ ‫ולא היו מכוניות ממול.‬
‫וכשחלפתי על פניו,‬ ‫היה בעיניו מבט כזה, כאילו,‬
‫"אני מתעב אותך."‬
‫זה היה מפחיד כי זה עתה סיכנת את חיי.‬
‫- ארבעה באוגוסט, 2009. באותו לילה,‬ ‫דייוויד הגיע לביתה של צ'רמיקה -‬
‫הייתי אמור לאסוף את הדברים שלי מהבית שלה.‬
‫הגעתי, ופתאום היא לא רצתה שאאסוף.‬
‫התפתח בינינו ויכוח מילולי,‬
‫והיא רצה שאלך, אבל לא הסכימה‬ ‫שאאסוף את הדברים שלי.‬
‫זה הרגיז אותי, בהחלט,‬
‫כאילו, "בחיי, הכלבה ממש מזבלת במוח".‬
‫אבל מצד שני, אני לא… כאילו, בסדר, שיהיה.‬
‫הוא לא עזב, הוא לא הלך לשום מקום.‬
‫אמרתי, "אתה צריך ללכת.‬
‫"ואם לא תלך, אתקשר למשטרה."‬
‫אז כשאמרתי לו שאני הולכת להתקשר למשטרה,‬
‫הוא דחף אותי הצדה. היה כאן ארון,‬
‫והוא הלך לחדר שלי ותלש את הטלפון מהקיר,‬
‫ואז דחף אותי שוב בדרך החוצה.‬
‫מעולם לא הייתי במערכת יחסים‬ ‫שהייתה בה אלימות גופנית או שנהפכה לכזאת.‬
‫להידחף לקיר בצורה כזאת,‬ ‫ושמישהו תולש את הטלפון שלי‬
‫ושובר את כל מה שהיה על השידה שלי,‬
‫זה היה חדש לגמרי בשבילי,‬ ‫אז זה היה מצב מפחיד מאוד.‬
‫לא הייתי שם כשהמשטרה הגיעה,‬
‫אז אני לא יודע בדיוק‬ ‫באיזה רגע היא התקשרה למשטרה,‬
‫אתה מבין?‬
‫אבל השוטרים הגיעו ומילאו תלונה‬ ‫על סמך מה שהיא אמרה.‬
‫זמן קצר לאחר מכן, מקגי נעצר והואשם בתקיפה‬
‫שמונה ימים אחר כך, מקגי שוחרר מחוסר ראיות‬
‫- תחנת משטרה -‬
‫קיוויתי שברגע שהוא ידע שהמשטרה מעורבת,‬
‫זה ייפסק.‬
‫אבל זה לא מה שקרה.‬
‫- משטרת דנקנוויל -‬
‫זה לא נפסק.‬
‫הוא התקשר אליי כל היום.‬
‫כשחסמתי מספר אחד, הוא השיג מספר אחר.‬
‫אחרי שחסמתי את המספרים, היו אימיילים.‬
‫הוא הופיע במקום העבודה שלי כמה פעמים,‬ ‫בכמה בקרים.‬
‫מעולם לא הייתה לי בעיה כזאת,‬ ‫ועכשיו אתה מסכן את העבודה שלי,‬
‫כי אני לא יודעת אם תגיע ותעשה לי משהו,‬
‫או לקולגות שלי.‬
‫אז כל זה היה מפחיד.‬
‫התחלתי ללכת לעבודה בשעות שונות,‬
‫בדרכי הגעה שונות.‬
‫הייתי הולכת לחדר כושר,‬
‫והוא היה מגיח ממגרש החניה.‬
‫לפעמים הוא היה מתקשר בבוקר.‬
‫"את נראית כל כך יפה.‬ ‫אני אוהב את הצבע שלבשת."‬
‫הבטתי מסביב במגרש החניה, כאילו, איפה אתה?‬
‫וזה קרה פעמים רבות.‬
‫זה הביא אותי למקום נמוך מאוד‬ ‫והרגשתי שאני נאבקת‬
‫לקום בבוקר כי הרגשתי‬ ‫כל כך מדוכדכת ומפוחדת.‬
‫אחרי חודשים של הטרדות,‬
‫צ'רמיקה הוציאה צו הרחקה נגד מקגי‬
‫על מקגי נאסר ליצור כל קשר עם צ'רמיקה‬
‫אבל הוא המשיך להתקשר אליה‬
‫אבקש ממך עוד פעם אחת.‬
‫תפסיק להתקשר אליי.‬
‫הוצאתי צו הרחקה, נכון?‬
‫אם לא תפסיק להתקשר אליי, אפנה למשטרה.‬
‫הלו?‬
‫הייתי רוצה לראות אותך רוקדת‬ ‫במכנסיים הקצרים ההם.‬
‫דיוויד.‬
‫אני לא רוצה שיתקשרו אליי בשתיים בבוקר.‬
‫אני רוצה שזה ייפסק.‬
‫- עצור -‬
‫באותה תקופה, התקשרתי, כן.‬
‫סביר להניח שהתקשרתי 50 או 100 פעם.‬
‫המשטרה הוציאה צו הרחקה זמני,‬
‫והיא ידעה על כך.‬
‫אני לא ידעתי.‬
‫ומלכתחילה אמרתי לעו"ד שלי,‬ ‫אמרתי לתובע המחוזי,‬
‫"בסדר, התקשרתי יותר מדי פעמים.‬
‫"בסדר, אני מסכים לעבירת הטרדה קלה.‬
‫"הטרדה מאיימת? לא.‬
‫"האדם הזה מעולם לא היה בסכנה.‬ ‫בסכנה מפני מה?"‬
‫- אחרי שבועות של שיחות טלפון מטרידות,‬ ‫מקגי התמקד בביתה של צ'רמיקה -‬
‫כמה דברים קרו בבית שלי.‬
‫נותרו עקבות צמיגים כשהוא נסע בחצר שלי…‬
‫- צילומי משטרה -‬
‫והתנגש במוסך שלי.‬
‫דלת הכניסה שלי נפרצה.‬
‫חלונות נופצו ורשתות נתלשו.‬
‫לא הכרתי מישהו חוץ מדייוויד‬ ‫שהיה יכול לעשות את זה.‬
‫לא ידעתי מה יעצור אותו,‬ ‫אז חשתי חסרת אונים מאוד בשלב הזה.‬
‫הרגשתי שהוא לא יניח לי.‬
‫זה הבהיל והפחיד אותי מאוד,‬
‫והשאלה הבאה הייתה, כמה רחוק הוא ילך?‬
‫יש את ההאשמות האלו וההשערות,‬
‫וכך מצטיירת התמונה הזאת.‬
‫הם אומרים שדלת המוסך ניזוקה.‬
‫הם אומרים שחלון נופץ. הם אומרים כך…‬
‫זה קרה, וזה שקרה.‬
‫אין עדים לשום דבר.‬
‫הם אמרו שמישהו פרץ לבית, ושאני עשיתי זאת.‬
‫בסדר, פרצו לבית. מה לקחו? שום דבר.‬
‫מישהו פרץ את דלת הכניסה והסתלק.‬
‫אתה מבין אותי? הכול…‬
‫אלו דיבורים של הפחדה.‬
‫בחודש אוגוסט 2009,‬
‫השוטרים הוזעקו שוב ושוב לביתה של צ'רמיקה‬
‫שמי מייקל ג'ונס,‬
‫ועבדתי כשוטר סיור במשטרת דנקנוויל.‬
‫אני זוכר שהגיע פנייה בנוגע לפריצה אפשרית.‬
‫לא ידענו אם זו פריצה או ונדליזם.‬
‫הדלת האחורית ניזוקה‬
‫ואני חושב שגם אחד החלונות בבית.‬
‫בכל פעם שמגיבים לפנייה כזאת,‬
‫אתה תמיד מתכונן לאפשרות של "מה אם?"‬
‫לתרחיש הגרוע ביותר.‬
‫אז בפעם הראשונה שהגעתי לבית,‬
‫היו קריאות קודמות,‬
‫היה סיכוי לאלימות ביתית,‬
‫שהגבנו לה זמן קצר יחסית קודם.‬
‫אז ביקשנו מצ'רמיקה לחכות בצד‬
‫בזמן שאבטחנו את הבית.‬
‫שמנו לב שהדלת האחורית‬ ‫שמעבר לגדר הזאת נפגעה.‬
‫מישהו פרץ אותה בבעיטה.‬ ‫אין ספק שמישהו נכנס לבית‬
‫או ניסה לפרוץ לתוך ביתה.‬
‫מבחינתה, היא ידעה שזו דרכו של דיוויד מקגי,‬ ‫האדם שמטריד אותה,‬
‫להודיע לה שהוא באזור ושהוא לא יניח לה.‬
‫קשה מאוד להוכיח‬ ‫סימני צמיגים ונזקי רכוש כשלעצמם‬
‫כשמדובר בהטרדה מאיימת.‬
‫היינו זקוקים לראיות מוצקות לפגיעה ברכוש‬
‫או פגיעה גופנית בה‬ ‫שנוכל לקשור ישירות אליו.‬
‫אחד השכנים ניהל למעשה שיחה עם מר מקגי‬
‫כאן בשטח, והיה די מבוהל ממנה.‬
‫מתברר שמר מקגי שאל אותו על תקנות נשק.‬
‫וזה קרה בשעות הבוקר המוקדמות.‬
‫אז בשעות הבוקר המוקדמות‬ ‫אתה יוצא לבדוק את הבית,‬
‫ואדם זר מבחינתו מסתתר בין הצללים,‬
‫ופתאום הוא שואל על תקנות נשק.‬
‫מבחינתי, זה היה דגל אדום אמיתי‬ ‫וסביר להניח שנקודת המפתח‬
‫שגרמה לי לחשוש לה ולחייה.‬
‫אבל לא יכולתי לעשות דבר באותו שלב.‬
‫על אף חששותיו של השוטר ג'ונס,‬
‫לא נמצאו ראיות ממשיות‬ ‫הקושרות בין מקגי לפעילות פלילית כלשהי‬
‫נדמה שהוא תזמן את העניין נכון,‬
‫והם לא הצליחו לתפוס אותו על חם.‬
‫אני לא יכולה להגן על עצמי.‬
‫ואם המשטרה לא יכולה להגן עלייך,‬
‫זה מבעית.‬
‫וכקורבן, את רק רוצה שזה ייפסק.‬
‫עם חלוף הזמן, כשלא קרה כלום,‬ ‫הוא נעשה נועז.‬
‫זה נהפך ל"אני אנפץ חלונות.‬
‫"אתקשר אליה פעמים רבות יותר.‬
‫"אגיע לחדר הכושר בימי שני, שלישי ורביעי,‬
‫במקום בימי שני בלבד."‬
‫אז הכול הסלים.‬
‫הוא שלח לי הודעות וכתב,‬
‫"היי, כדאי שתשאירי‬ ‫את האור במרפסת דולק, ליתר ביטחון."‬
‫והיו הודעות וטלפונים כמו,‬
‫"לכי לעמוד ליד החלון.‬ ‫אני רוצה לראות אותך."‬
‫והיו איומים על רכוש משפחתי,‬
‫על אחרים שקרובים אליי.‬
‫זאת הייתה תקופה מאתגרת מאוד.‬
‫לא ידעתי מה הדבר הבא שיקרה.‬
‫- ההתנהגות של מקגי המשיכה להסלים -‬
‫פעם אחת הוא הגיע למרפסת שלי‬
‫עם צילומים שלי, שלא ידעתי שנמצאים ברשותו.‬
‫הוא עמד מול הדלת שלי, נגע בעצמו מינית‬
‫וגנח בזמן שהוא מחזיק בידו את הצילומים שלי.‬
‫בשלב ההוא החלטתי‬ ‫שעליי לעבור לגור עם הוריי.‬
‫לא יכולתי לחשוב על אפשרות אחרת‬
‫כי הרגשתי שאני לא בטוחה יותר.‬
‫זה היה מפחיד, אבל ידעתי שאבי יגן עליי‬
‫גם אם השוטרים ומערכת המשפט לא יכולים.‬
‫ולכן אני קוראת לו "גיבור העל הראשון שלי".‬
‫בעבודה היום…‬
‫כשגיליתי לראשונה איך מתייחסים אליה,‬
‫התחלתי להרהר בשיחות שניהלתי עם הבחור.‬
‫וראיתי שלא מדובר‬ ‫במישהו שרוצה רק לצאת איתה.‬
‫הדבר הראשון היה‬ ‫הניסיון שלו לבודד אותה מהמשפחה.‬
‫באותה תקופה במיוחד.‬
‫היו לנו מפגשים משפחתיים לעתים קרובות,‬
‫והוא ניסה להרחיק אותה כמה שיותר.‬
‫כשראיתי שהמצבים האלו נהפכו לגופניים,‬ ‫שהוא מאיים עליה,‬
‫שהוא מתקשר אליה לאורך כל הלילה,‬
‫התקשיתי להאמין.‬
‫נכנסתי למצב הגנה.‬
‫הרגשתי שהיא עלולה למות בכל רגע.‬
‫הרגשתי שחייה בסכנה.‬
‫אף שצ'רמיקה עברה לגור עם משפחתה,‬
‫מקגי המשיך לעקוב אחריה‬ ‫במשך 18 חודשים נוספים‬
‫כשאתה פונה לרשויות,‬
‫ונדמה שהם לא עושים דבר,‬
‫חשבתי לעצמי, "או הבת שלי או הוא".‬
‫והייתי מוכן לנסות…‬
‫להרוג אותו, כן.‬
‫וזה לא מקום טוב להיות בו,‬ ‫לרצות לחסל בן אדם אחר.‬
‫- במאי 2011, מקגי נעצר לבסוף באשמת הטרדה‬ ‫מאיימת מחוץ למקום עבודתה של צ'רמיקה -‬
‫עשינו את כל הנדרש מבחינה משפטית,‬
‫אבל לא ידענו מה יהיה הדבר הבא שהוא יעשה.‬
‫לולא מיס סטפני,‬
‫הוא היה מת, אני הייתי בכלא.‬
‫היא הגיעה והייתה כמו מלאך.‬
‫היא שינתה הכול.‬
‫היא באמת נשלחה מאלוהים.‬
‫- בית המשפט המחוזי, השופטת סטפני האף -‬
‫ארבעה עשר חודשים אחרי שמקגי נעצר,‬
‫התובעת סטפני האף טענה נגדו בבית המשפט‬
‫כשבחנתי את התיק לראשונה,‬
‫נדהמתי ממספר הדו"חות המשטרתיים שנרשמו.‬
‫היו שם יותר מ-2,000 דפי תיעוד.‬
‫- תקיפה - אלימות דייטינג -‬
‫זהו דפוס התנהגות שמתמקד באדם המסוים הזה,‬
‫כדי להפוך את חייה לגיהינום.‬
‫- דייוויד מקגי‬ ‫הטרדה מאיימת מדרגה שלישית -‬
‫יש לי כאן אוסף של מסרונים‬
‫שדייוויד מקגי שלח לצ'רמיקה.‬
‫חילצנו אותם מאחד הטלפונים הניידים שלה.‬
‫פעם אחת הוא סימס לכל גבר באנשי הקשר שלה,‬
‫אחיה, אביה, כל חבריה הגברים,‬
‫ומסר מידע משפיל מאוד בנוגע למיניות שלה.‬
‫כמו שזה היה טוב איתי. קדימה!‬
‫דייוויד מקגי היה ערמומי מאוד,‬
‫כי פעמים רבות הוא לא השתמש בשמו.‬
‫הטלפונים לא היו רשומים על שמו.‬
‫הוא כתב פעם אחת,‬ ‫"כדאי שתשאירי את האור במרפסת דולק.‬
‫"זה חשוב מבחינה בטיחותית.‬ ‫רואה, אני תמיד משגיח עלייך."‬
‫הדבר המדאיג בזה הוא‬
‫שהחלונות שלה נופצו באותו יום.‬
‫אז העובדה שהוא יכול היה לראות‬ ‫שהאור במרפסת שלה לא דולק,‬
‫בהקשר לסמס הזה, זה מטריד מאוד.‬
‫אבל קשה לקשר בין הדברים כי זה נסיבתי מאוד.‬
‫אז אף שהיו המקרים האלו שבהם היא חזרה הביתה‬
‫ומצאה את החלונות מנופצים,‬ ‫איש לא ראה אותו עושה את זה.‬
‫- עדות קורבן -‬
‫זה לא יהיה קל בכלל,‬
‫כי קשה להוכיח תיקי הטרדה מאיימת.‬
‫כולם מצפים לדנ"א,‬ ‫כולם מצפים לסרטוני וידאו,‬
‫כולם מצפים להצהרות של עדי ראייה.‬
‫כל כך הרבה דברים, ולמען האמת,‬
‫אלו לא דברים שכיחים בהטרדה מאיימת.‬
‫פשוט כך.‬
‫שוחחתי הרבה עם צ'רמיקה לפני המשפט,‬
‫והסברתי לה על המשוכות והחששות.‬
‫המטרה הייתה להרחיק אותו ממנה‬ ‫ולהשיב לה את חייה.‬
‫- חדר דיוני מושבעים -‬
‫אבל אם תשיגי יותר מחמש שנות מאסר‬ ‫בתיק הטרדה מאיימת,‬
‫זה יזכה לתשואות כאן.‬
‫ברוב המקרים זה מסתכם בעונש על תנאי,‬
‫או שנתיים לפחות.‬
‫- מרכז בתי המשפט -‬
‫כדי להשיג עונש מאסר משמעותי,‬
‫סטפני נדרשה להוכיח‬ ‫שמקגי מהווה איום מתמשך על החברה‬
‫ההימור במשפט הזה היה גבוה מאוד.‬
‫התחושה הייתה שאם הוא לא יישלח‬ ‫לתקופת מאסר משמעותית,‬
‫הוא יפגע בה.‬
‫הוא עלול להרוג אותה.‬
‫אז התחלתי לבדוק את העבר שלו,‬
‫ומצאתי דברים מטרידים ומפחידים רבים.‬
‫בבחינת העשור הקודם בחייו,‬
‫סטפני מצאה במשטרה תלונות נגד מקגי‬
‫שמעולם לא הובאו למשפט.‬
‫גיליתי שהיו מספר נשים‬
‫שסבלו מבעיות עם דיוויד מקגי.‬
‫הוא הכה אישה אחת בפניה וגרם לה כאב.‬
‫לגברת נוספת הוא השאיר הודעה קולית ואמר בה,‬
‫"חייך יהיו אומללים. יש לי מפתח לביתך.‬
‫"אני אחכה בביתך לילה אחד ואני אד… אותך."‬
‫מדובר באישה אחרת לגמרי.‬
‫זה קרה לכמה נשים.‬
‫זה מפחיד.‬
‫בין התלונות היה מקרה אחד‬
‫שהתחיל ב-2004‬ ‫והיה דומה מאוד למקרה של צ'רמיקה‬
‫אז לפני צ'רמיקה,‬
‫הוא היה ביחסים עם אישה אחרת.‬
‫וגיליתי שזה התחיל כבר ב-2004‬
‫ונמשך עד 2009,‬
‫בערך בתקופה שהוא פגש את צ'רמיקה,‬
‫וכשהיא ניסתה להיפרד ממנו,‬
‫הוא עשה את אותם הדברים כמעט‬ ‫שהוא עשה לצ'רמיקה,‬
‫כלומר, התקשר למקום העבודה שלה‬ ‫והטריד אותה שוב ושוב במהלך היום,‬
‫התקשר לביתה שלה, פגע ברכוש שלה,‬
‫איים לתקוף אותה ואת משפחתה.‬
‫הוא הפך את חיי האישה המסכנה הזאת לגיהינום.‬
‫הוא שבר לה את האף, הוא חנק אותה.‬
‫הוא הכריח אותה לקיים יחסי מין,‬ ‫וגרם לה לכאב ולנפיחות,‬
‫והוא איים לפוצץ לה את הראש, להרוג אותה‬
‫ולהשליך אותה לנהר הטריניטי.‬
‫אני חושבת שהוא הניח לה לנפשה‬ ‫מפני שהוא מצא את צ'רמיקה.‬
‫ומפני שהוא הניח לה, היא אמרה,‬
‫"אני לא רוצה לתבוע או לעשות משהו."‬
‫דייוויד מקגי התנהג כטורף.‬
‫כלומר, הוא היה סוטה מין שעקב והטריד‬
‫כמה נשים לאורך שנים רבות.‬
‫הוא טורף.‬
‫זהו דייוויד מקגי.‬
‫הוא מצטט מכתבי קודש,‬
‫הוא כומר, הוא מצטייר כאדם נהדר,‬
‫עד שמכירים אותו ויוצאים איתו,‬
‫ועד שמסרבים לו.‬
‫ככל שנתקלתי יותר במקרים‬ ‫של אלימות מצדו כלפי נשים,‬
‫תוקפנות כלפי נשים, הטרדת נשים,‬
‫נעשה לי חשוב יותר ויותר‬ ‫לדרוש זמן מאסר מרבי‬
‫ככל הניתן בתיק הזה.‬
‫- בניין ביהמ"ש פרנק קראולי -‬
‫שלוש שנים אחרי התלונה הראשונה של צ'רמיקה,‬
‫התיק של מקגי הגיע לבסוף לבית המשפט‬
‫- יולי 2012 -‬
‫כאן התנהל‬
‫תיק מדינת טקסס נגד דייוויד מקגי.‬
‫סטפני הבהירה לנו שאף שאנחנו כאן,‬
‫מחכה לנו עדיין דרך ארוכה,‬
‫כי להשיג הרשעה בתיק הטרדה מאיימת‬
‫זה דבר קשה מאוד.‬
‫אבל כששמעתי את הסיפורים‬ ‫של הקורבנות האחרות,‬
‫היה לי ברור‬
‫שאני צריכה להמשיך להילחם.‬
‫הייתי מתוחה כשראיתי לראשונה את דייוויד,‬
‫אבל הקפדתי להביט בעיניו כשהוא נעץ בי מבטים‬
‫כדי להבהיר שאני כאן, ושאנחנו נעשה את זה.‬
‫- במהלך המשפט,‬ ‫צ'רמיקה הסכימה לעלות לדוכן העדים -‬
‫קשה לשבת בכיסא החם ולהגן על הסיפור שלך‬
‫כי פרקליטי ההגנה‬
‫צריכים לבצע את עבודתם.‬
‫אז הם גרמו לי להרגיש שאני זו שעומדת למשפט.‬
‫בשלב מסוים הם הציעו שאני התגריתי בדייוויד.‬
‫אז רציתי שהוא יעקוב אחריי.‬
‫רציתי שהוא ישלח לי הודעות.‬
‫היה מתסכל מאוד להרגיש שאני החשודה.‬
‫כשירדתי מהדוכן,‬ ‫חשתי מובסת במובנים מסוימים.‬
‫לא ידעתי לאיזה כיוון המושבעים יפנו.‬
‫היו עדי אופי.‬
‫הייתה לו רשימה של אנשים מהכנסייה שלו,‬
‫כי הוא היה כומר מוסמך.‬
‫הוריו, כמובן, ובני משפחתו שדיברו לטובתו.‬
‫אז בזמן שהתפללתי לטוב,‬
‫התכוננתי גם לגרוע מכול.‬
‫והגרוע מכול היה שהוא לא יורשע.‬
‫חוסר הוודאות הייתה רבה.‬
‫לא ידעתי מה יקרה.‬
‫ב-26 ביולי, 2012, המושבעים הרשיעו‬ ‫את דייוויד מקגי בהטרדה מאיימת‬
‫העבר האלים המתועד של מקגי‬ ‫הגדיל את גזר הדין שלו‬
‫- חדר ביקורים -‬
‫- הוא קיבל את העונש המקסימלי האפשרי‬ ‫ונשלח ל-20 שנות מאסר -‬
‫התביעה טענה שצ'רמיקה הייתה‬ ‫האחרונה ברשימה ארוכה…‬
‫של "קורבנות".‬
‫צריך להראות לי את הרשימה, כי יש סיבה‬
‫לכך שהאישומים האלו לא הסתכמו בדבר.‬
‫איש לא יכול להראות שריטה,‬ ‫צלקת, ציפורן שבורה,‬
‫שפה מדממת, שערה שאינה במקומה.‬
‫איש לא יכול להראות את זה.‬
‫זה מה שאני יודע, וזה מה שתועד.‬
‫אתה מבין אותי?‬
‫אני יכול לתת רשימה של נשים מגילאים שונים,‬
‫בעלות רקע שונה,‬
‫מהכנסייה ומכל אורחות החיים.‬
‫מחשפניות וזונות עד שליחות של הכנסייה,‬
‫שיגידו לך, "אני לא מאמינה.‬ ‫אני לא רואה את זה.‬
‫"הבחור הזה הוא אדם מיוחד מאוד,‬
‫"אבל לא, הוא לא משוגע.‬
‫"זה לא דייוויד מקגי", אתה מבין?‬
‫האם אני מתחרט על מה בנוגע לצ'רמיקה?‬
‫על מה שקרה?‬
‫מה קרה שאני אמור להתחרט עליו?‬
‫את אישה בת 33-34,‬
‫בסדר?‬
‫הבגדים שלי, הדברים שלי נמצאים בבית שלך.‬
‫הדבר היחיד שעשיתי היה‬ ‫להתקשר אלייך כמה פעמים‬
‫כדי לבדוק מתי אוכל לאסוף את הדברים שלי.‬
‫מספר הפעמים שהתקשרתי גרם לה לפחד. באמת?‬
‫בחייך.‬
‫כל זה היה קשקוש.‬
‫אתה מבין אותי?‬
‫- ב-2021, דייויד מקגי השלים‬ ‫מחצית מעונש המאסר שלו -‬
‫אני כלוא עשר שנים כבר.‬
‫הגשתי בקשה לשחרור על תנאי לא מזמן,‬
‫אז זה לא יימשך עוד זמן רב.‬
‫זה לא יימשך עוד זמן רב.‬
‫בעשר שנות המאסר שנותרו לו,‬
‫מקגי יהיה זכאי לשחרור על תנאי‬
‫התוכניות שלי לעתיד כשאשתחרר…‬
‫תמיד אהיה…‬
‫תמיד יהיה לי רצון עז‬
‫לעזור לאנשים בכל הנוגע לכמורה.‬
‫אז לעולם לא אתרחק מהיעד האישי הזה.‬
‫בכל הנוגע לחרטות או לשאלה‬ ‫האם הייתי עושה דברים אחרת‬
‫בכל הנוגע לצ'רמיקה ולנשים אחרות.‬
‫גידלו אותי כאדם מאמין.‬
‫גידלו אותי להאמין באלוהים ובישו.‬
‫אז אם הייתי עושה משהו אחרת,‬
‫לא הייתי מקיים יחסי מין עם הנשים האלו.‬
‫יחסי מין מטשטשים דברים רבים.‬
‫בעיקר כשהם טובים. זה מטשטש דברים רבים,‬
‫זה גורם להרבה…‬
‫כן, זה…‬
‫אני חושב ששם מתחילות רבות מהבעיות,‬
‫מבין אותי?‬
‫כן.‬
‫הייתה תחושה של הקלה כשהמושבעים פסקו.‬
‫חיבקתי את הוריי על שעמדו לצדי עד הסוף…‬
‫ואת סטפני, על שהאמינה שהסיפור שלי‬
‫ראוי למשפט.‬
‫זאת הייתה הקלה.‬
‫היו דמעות על כך שכל מה שעבר עליי‬
‫לא היה לשווא.‬
‫הרגשתי שהחופש שלי חוזר‬
‫בכל הנוגע לפרנסה וליכולת לשוב לחיי‬
‫בלי להביט לאחור בפחד.‬
‫אבל הצלקות הנפשיות,‬
‫הצלקות הרגשיות,‬
‫הן עדיין מלוות אותי אחרי 12 שנה.‬
‫אני לא בטוחה שאחלים מזה לגמרי אי פעם.‬
‫בסופו של דבר, דייוויד ישוחרר לביתו.‬
‫למזלי זכיתי לחיות כדי לספר את הסיפור שלי.‬
‫אנשים רבים לא זוכים לכך.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬