‎La început, nu mă gândeam ‎decât să-i fac rău.
‎Încercam să o rănesc mental. ‎Doar asta aveam de gând.
‎Mă simțeam fericită ‎când o vedeam speriată.
‎În SUA se produc anual ‎peste trei milioane de fapte de hărțuire.
‎Mai puțin de un sfert ‎dintre agresori sunt femei.
‎Îi suspectam pe toți. Pe toți cei din jur.
‎E îngrozitor.
‎Cel care o face nu vrea doar ‎să te deranjeze.
‎Sunt obsedați de tine.
‎Nu știam ce se va întâmpla.
‎Eram convinsă că voi ajunge să fiu ucisă.
‎RELATAREA CAZULUI NR. 241-2080-19
‎Mi-a hrănit nevoia bolnavă de…
‎Nu știam ce-mi trebuie, ‎dar a hrănit ceva în mine.
‎I-aș spune răzbunare.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎Aș prefera să fiu considerat ‎un criminal, nu un hărțuitor.
‎Voiam ca ea să simtă din plin ‎că este privită.
‎Oricine poate fi hărțuitorul.
‎Povești de speriat copiii.
‎Acum nu mai sunt așa nebun.
‎FRICĂ IMINENTĂ
‎DALLAS, TEXAS
‎M-am ocupat de mii de femei ‎care au fost hărțuite.
‎Femeile hărțuitoare sunt foarte rare.
‎În 80% din cazuri,
‎bărbații sunt făptașii, ‎iar femeile sunt victimele lor.
‎DECLARAȚIE DE RENUNȚARE
‎Acesta e un caz unic.
‎Îndeplinește, desigur, ‎toate criteriile unei hărțuiri.
‎A fost un comportament tipic, ‎îndreptat către o singură persoană,
‎care a provocat frică.
‎Dar acest caz se definește ‎și ca hărțuire din răzbunare.
‎„O să te prind. Vei plăti.
‎O să-ți pară rău că te-ai pus cu mine”.
‎Foarte periculos.
‎TYLER, TEXAS
‎Mă numesc Jaclyn Feagin.
‎Am fost acuzată de hărțuire.
‎Am crescut în partea estică a Texasului.
‎Nu erau decât biserici și restaurante, ‎deci nu prea aveai ce face
‎decât să mergi la biserică, ‎să mănânci sau să faci cumpărături.
‎FIULE, NU UITA ÎNVĂȚĂTURILE MELE.
‎Dacă nu crezi ‎în Dumnezeul creștin, ești rău.
‎„Faci ce zic eu sau pleci”. ‎Așa era în zona religioasă a Americii.
‎Am avut o copilărie dificilă.
‎Mama a fost singura ‎care mi-a fost alături.
‎Am cu ea o legătură indestructibilă.
‎La 21 de ani, ‎Jaclyn și-a cunoscut soțul, pe Jesse.
‎ORCHESTRA SIMFONICĂ DIN EAST TEXAS
‎Mi-am cunoscut soțul prin prieteni comuni.
‎A fost o relație intensă.
‎A evoluat foarte repede.
‎Fiica noastră s-a născut în 2018 ‎și ne-am căsătorit în 2019.
‎Soțul meu avea un fiu cu fosta iubită,
‎care, aflând de relația noastră, ‎voia să știe cine îi crește fiul.
‎Mi-a spus din start că, dacă le fac rău,
‎mă va ucide.
‎Nu era o amenințare, ci o promisiune.
‎Cred că mai existau sentimente între ei,
‎iar să vezi o altă femeie ‎că se mută în casa fostului tău iubit,
‎cu el și cu fiul tău, poate fi…
‎Poate fi greu. Greu de digerat.
‎Mă numesc Sandra ‎și locuiesc în Flint, Texas.
‎Jesse e fostul meu iubit.
‎„Sandra” a cerut să rămână anonimă ‎pentru protecția ei și a familiei.
‎BUCURĂ-TE DE LUCRURILE MICI
‎Ne-am cunoscut în adolescență.
‎Am fost prieteni mulți ani.
‎În 2012 am decis să dezvoltăm o relație.
‎În 2015, eu și Jesse ‎am făcut un băiețel frumos.
‎Dar nu prea vedeam viața la fel.
‎El era ateu, iar eu eram credincioasă.
‎Am terminat relația la sfârșitul lui 2016.
‎Jesse a refuzat să apară ‎în acest documentar.
‎La câteva luni după aceea, ‎Jesse a început o relație cu Jaclyn.
‎Ea se ținea deoparte,
‎așa că n-o cunoșteam prea bine.
‎Era foarte tăcută, foarte blândă.
‎Nu mă deranja ‎ca el să iasă cu altcineva.
‎Dar m-a deranjat cât de repede ‎a intrat în viața fiului meu
‎și-mi făceam griji că, din cauza ei,
‎fiul meu va fi neglijat.
‎1 APRILIE 2017
‎Bbebelușul lui Sandra și Jess ‎a suferit un accident grav.
‎Eram la serviciu ‎când a sunat verișoara mea.
‎Mi-a spus că fiul meu nu mai respira
‎și că trebuie să vin.
‎L-am sunat pe Jesse, ‎i-am spus și a venit și el.
‎Am ajuns la spital înaintea ambulanței.
‎Am așteptat câteva minute ‎să vină doctorul
‎care ne-a spus că inima fiului meu ‎n-a mai bătut inima de când…
‎l-au luat de acasă.
‎Fiul meu a murit pe 1 aprilie 2017.
‎Nu voiam deloc să accept că era mort.
‎Am fost devastată.
‎Am început să iau droguri și să beau.
‎Nu mai știam cine sunt.
‎Mă frământam în fiecare zi…
‎Nu știam dacă voiam ‎să mă ridic și să încerc…
‎să-mi trăiesc viața
‎sau dacă să renunț,
‎iar Jesse ducea aceeași luptă ca mine.
‎După ce fiul lor a murit,
‎mama lui a devenit…
‎Nu știu, suferea… Și e de înțeles.
‎Dar ea și soțul meu ‎își trimiteau multe mesaje.
‎Am avut bănuiala că vor să se împace
‎sau să-și reînceapă relația.
‎Asta ne-a făcut viața grea.
‎Am devenit foarte temătoare, ‎iar el a devenit foarte nervos.
‎Am început tot mai mult să-l urmăresc ‎și să aflu lucruri pe ascuns.
‎Așa am aflat foarte multe.
‎Relația noastră a devenit ‎foarte fragilă după toate astea.
‎Eu am decis să stabilim limite ‎ca mariajul nostru să funcționeze.
‎Iar una dintre acele limite ‎era relația lui cu fosta iubită.
‎Vorbește doar despre fiul tău și gata. ‎Nimic altceva.
‎Ei nu i-a plăcut.
‎După ce a murit fiul meu, ‎eu și Jaclyn n-am vorbit.
‎La înmormântare,
‎a deranjat-o să vadă ‎că eu și Jesse stăteam împreună.
‎Eu îl țineam de mână ‎ca un fel de alinare pentru fiul nostru.
‎BISERICA BAPTISTĂ EAST LAKE
‎A plecat în toiul funeraliilor,
‎pentru că era plină de gelozie.
‎Asta trebuia să-mi fi dat de gândit.
‎După funeralii, ‎au mai trecut niște săptămâni.
‎Jaclyn nu voia ca eu și Jesse să vorbim.
‎Simțea că încă existau ‎sentimente între noi.
‎După atâția ani împreună,
‎după ce ai făcut un copil ‎care apoi ți-a murit,
‎sigur că mai erau sentimente.
‎Felul în care vorbeam cu Jesse
‎o făcea probabil foarte nesigură.
‎E o legătură pe care…
‎nu o poți rupe.
‎Am blocat-o pe Sandra pe toate rețelele ‎de socializare în care era el.
‎Așa că nu mai putea intra ‎în contact cu soțul meu.
‎Sandra avea o iubită.
‎I-a trimis soțului meu ‎o poză cu iubita ei în sutien și chiloți.
‎I-am zis „Dacă vorbiți ‎doar despre fiul tău
‎ce caută pozele iubitei tale ‎în mesajele soțului meu?”
‎În acel moment a început să mă atace.
‎Nu-mi amintesc ce cuvinte ‎a ales împotriva mea, dar asta a făcut.
‎I-am trimis o poză cu altă fată lui Jesse.
‎Nu era o poză cu mine, ci cu altă femeie.
‎El a flirtat.
‎Poate că și eu…
‎am flirtat, dar nu cu intenția ‎de a-l aduce înapoi.
‎Ea mi-a trimis un mesaj.
‎Era foarte agresivă.
‎Se simțea foarte amenințată.
‎Voia să lupte.
‎Voia să se certe.
‎Iar eu…
‎n-am vrut să mă cert cu ea.
‎Am spus ce am avut de spus, adică:
‎„Am greșit.
‎Dar voi continua să vorbesc cu el ‎atâta timp cât va vorbi cu mine.”
‎Ceea ce cred că a înfuriat-o.
‎N-am mai vorbit cu Jaclyn de-atunci.
‎Veneau mesaje.
‎Mesaje urâte.
‎Am simțit că-mi pierd controlul.
‎Parcă s-ar fi acționat un comutator.
‎Așa că am decis să mă răzbun.
‎Ca să evite bănuielile, ‎Jaclyn a așteptat mai mult de un an
‎înainte de a acționa împotriva Sandrei.
‎În 2019, Sandra era căsătorită ‎și avea un alt copil.
‎Scopul era să o sperii.
‎Să-i las pe ascuns obiecte înfricoșătoare ‎pe proprietatea ei
‎ca să se întrebe: ‎„Cine a făcut asta? Mă urmărește cineva?”
‎Să mă joc cu mintea ei.
‎BUNĂ!
‎Primul obiect l-am făcut ‎foarte simplu, foarte ușor.
‎Era o hârtie cu poza ei ‎și numele ei pe ea.
‎Sunt destul de sigură
‎că am desenat o pentagramă ‎pe față ei cu un marker roșu.
‎Pe 15 iunie 2019, ‎Jaclyn a dus acasă la Sandra
‎obiectul pe care l-a făcut.
‎La primul obiect, ‎cred că era cam unu sau două dimineața.
‎Pe drum…
‎eram, cu siguranță, agitată.
‎Știam că fac ceva greșit, ‎dar am continuat.
‎Era ca și atunci când iei droguri,
‎o senzație de…
‎Nu știu exact ce simțeam.
‎Știu că m-am simțit bine ‎când am lăsat obiectul,
‎știind că se va trezi a doua zi dimineață
‎încercând să-și dea seama cine a făcut-o.
‎M-am trezit să merg la muncă, ‎am deschis ușa de la intrare
‎și am văzut o hârtie cu o poză cu mine ‎având o pentagramă desenată pe față.
‎BUNĂ!
‎Mai era o lumânare arsă
‎și scria: „Salut, Sandra!”
‎Stătea pe jos.
‎Am simțit un gol în stomac.
‎Nu știam cine a făcut-o.
‎Nu știu de ce.
‎M-am simțit panicată.
‎L-am trezit pe soțul meu ‎și l-am adus afară să-i arăt.
‎Erau și copiii acolo,
‎așa că a trebuit să ne asigurăm ‎că nu vor veni la ușă să vadă
‎fiindcă nu voiam să-i expun.
‎Soțul meu a chemat poliția.
‎Îmi era frică. M-am simțit amenințată.
‎Simțeam că mă urmărește ‎cineva de care nu știam.
‎Pe drumul spre muncă în acea dimineață, ‎îmi amintesc că tremuram
‎și mă uitam la toate mașinile ‎care mă depășeau,
‎la toți cei care se apropiau de mine,
‎încercând să-mi dau seama ‎dacă erau ei sau altcineva.
‎Mi-am stors creierii toată ziua la muncă,
‎a fost…
‎A fost îngrozitor.
‎În următoarele două zile, ‎nu mă gândeam decât la asta.
‎Era singurul lucru la care mă gândeam,
‎adică dacă era speriată.
‎Deci, a devenit…
‎o gândire bolnavă care o viza pe ea.
‎Nu pot explica cum ‎sau de ce a apărut obsesia.
‎Pur și simplu.
‎Cred că încercam să văd
‎ce are ea și eu nu-i puteam ‎oferi soțului meu.
‎Apoi, odată ce s-a terminat ‎cu sentimentul de bine,
‎am plănuit un al doilea atac ‎sau cum vrei să-i spui.
‎Nu-mi amintesc exact ‎ce i-am dus a doua oară.
‎Aveam niște sfoară nefolosită ‎pe care am pus-o într-o păpușă.
‎I-am pus ace în cap și inimă,
‎am pus-o într-un borcan ‎cu pământ din cimitir
‎și apoi l-am închis.
‎Am pus sigilii pe tot borcanul.
‎Sincer, nu vă pot spune ‎ce înseamnă aceste lucruri.
‎Cred că are legătură cu magia neagră.
‎Știam că e credincioasă,
‎și că apariția acestor obiecte ‎în fața casei o vor speria foarte tare.
‎Dacă cineva mi-ar lăsa așa ceva ‎pe verandă, aș fi speriată.
‎Au lăsat un borcan plin cu nisip
‎și o păpușă voodoo ‎cu ace înfipte în față și inimă.
‎Inițialele și ziua mea de naștere ‎erau scrise pe borcan cu vopsea roșie,
‎alături de alte simboluri satanice.
‎Mai erau două zile ‎până la ziua fiului meu,
‎deci știam că persoana știe asta
‎și știam că ei știau că voi fi ‎într-o stare vulnerabilă, tristă.
‎Această coincidență a înrăutățit situația.
‎E malefic.
‎Voiau…
‎să mă pedepsească pentru nu știu ce.
‎Asta mi-a accentuat frica,
‎fiindcă nu știam cine ar putea fi ‎atât de crud încât să facă așa ceva.
‎Eram acasă
‎gândindu-mă cât de speriată era,
‎dar tot nu credeam că am speriat-o destul.
‎Voiam ca ea să simtă din plin
‎că este privită.
‎S-o duc la următorul nivel.
‎Am făcut un profil fals pe Facebook, ‎cu un vechi coleg de muncă de-al ei.
‎I-am luat o poză personală ‎la care n-avea acces nimeni,
‎doar prietenii ei de pe social media,
‎am tipărit-o ‎și am legat-o de un pergament,
‎AI ÎNCURCAT-O.
‎Am căutat pe Google un blestem latin,
‎l-am pus-o pe pergament ‎și l-am legat cu poza.
‎I l-am lăsat pe mașină.
‎Îmi amintesc că blestemul latin ‎se referea la ciumă și vărsare de sânge.
‎Atâta știu.
‎Nu l-am memorat sau ceva de genul.
‎Îmi dădeam seama cumva
‎că făceam o infracțiune5.
‎Nu i-am dat mare importanță, ‎așa cum trebuia.
‎Fără ezitare, eu și soțul meu ‎am chemat poliția.
‎Au venit imediat și au luat pergamentul.
‎Mi-au trimis imagini cu ce era înăuntru.
‎Era și o vrajă scrisă în latină.
‎Spunea că mă voiau moartă.
‎În acest moment, ‎credeam că nu vor fi prinși niciodată.
‎Mi-a crescut frica.
‎Eram sigură ‎că urmează să-mi strice mașina,
‎că o să-mi duc copiii la grădinița lor,
‎că frânele aveau să cedeze sau…
‎Orice. Îmi făceam griji
‎că cineva voia să mă omoare,
‎iar copiii mei aveau să fie răniți.
‎Sunt polițist de aproape 14 ani.
‎Și am văzut un spectru larg ‎din ceea ce sunt capabili oamenii.
‎În cazul hărțuirii, ‎nu știi unde se poate ajunge.
‎Totul începe cu fleacuri, ‎apoi pe cineva îl costă viața.
‎Mă numesc Josh Hill ‎și am fost detectivul-șef al cazului.
‎Înainte să mă implic, ‎fuseseră cinci momente până atunci
‎în care victima sunase la 911
‎pentru a raporta acest comportament.
‎Treaba mea era s-o protejez ‎pe Sandra și pe familia ei.
‎Inițial, nu am putut stabili suspecții,
‎dar după ce am discutat cu Sandra ‎la mine în birou,
‎toate au început să se lege.
‎După discuțiile cu poliția,
‎s-au instalat camere de supraveghere ‎la casa acesteia.
‎Astăzi este 11 octombrie 2019, ‎în jur de ora 8:30 dimineața.
‎O voi interoga pe ******.
‎Cu trimitere la cazul 22280.
‎11 OCTOMBRIE 2019
‎Pe 11 octombrie 2019, ‎detectivul Hill și Sandra
‎au vizionat filmările ultimului incident.
‎Bine, voiam să-ți arăt la ce mă uitam.
‎Voiam să te rog să te uiți la…
‎Să te uiți și tu la ce mă uitam eu
‎ca să fim siguri ‎că ne uităm la același lucru.
‎Camerele au surprins imagini ‎cu o mașină care a oprit în dreptul casei.
‎Mașina asta e cu hayon.
‎- A cui e mașina? ‎- A lui Jesse.
‎A lui Jesse.
‎Cum o cheamă pe soția lui?
‎Jaclyn.
‎J-A-C-L-Y-N, Jaclyn?
‎E mașina lor. E clar ca bună ziua.
‎O persoană a ieșit din mașină și a pus ‎obiectele pe proprietatea Sandrei.
‎După forma corpului, ‎deși nu-ți cunosc fostul,
‎persoana merge ca o fată.
‎Se vede după mișcarea brațelor.
‎După mișcarea șoldurilor ‎la mersul unei femei.
‎După brațe, e o femeie.
‎Dar filmarea a dezvăluit ‎că femeia nu acționa singură.
‎A doua persoană a rămas în mașină.
‎Dintr-una într-alta,
‎am început să rezolv puzzle-ul
‎ca să aflu proveniența obiectelor.
‎Asta m-a făcut s-o interoghez pe Jaclyn.
‎11 OCTOMBRIE 2019
‎6 NOIEMBRIE 2019
‎Detectivul Josh Hill a interogat-o ‎pe Jaclyn în casa familiei ei.
‎Scuze că te-am trezit.
‎FILMĂRI POLIȚIE
‎Ai lucrat până târziu? La ce oră termini?
‎La 21:30.
‎A fost un interviu interesant.
‎Spune-mi… Știu că știi de ce am venit.
‎Negi sau…
‎Pentru că au pus camere.
‎Sincer, n-o să te mint,
‎mi se pare o prostie acum, din cauza…
‎Da, voiam s-o intimidez.
‎Lui Jaclyn i s-a cerut să numească ‎și celelalate persoane.
‎Deci Jesse a fost cu tine ‎când făceați asta?
‎- Mama mea. ‎- Bine.
‎- E aici? ‎- Da.
‎Pot să vorbesc și cu ea?
‎- Mă duc s-o aduc. ‎- Mersi.
‎Pentru mine, atunci a apărut ‎un fel de atașament emoțional,
‎deoarece ca tată și soț ‎vreau și eu să-mi protejez familia.
‎Mama unei fiice adulte
‎care îi permite făptașei ‎acest comportament.
‎Asta a schimbat atmosfera jocului.
‎La momentul producerii incidentelor,
‎Jaclyn locuia de un an cu mama ei, Kristi.
‎Bună, mamă! Te-am trezit?
‎Eram trează, dar mă bucuram de liniște.
‎- Îmi pare rău. Eu sunt Josh. ‎- Bună!
‎Sunt de la biroul șerifului.
‎Am vorbit cu Jesse și cu fiica ta,
‎așa că știu totul, da?
‎Dar sunt curios dacă ți-a spus de ce?
‎Ți-a spus ce făceați?
‎- Da, știam ce se petrece. ‎- Bine.
‎I-am explicat ce se întâmplă. ‎I-am explicat acuzațiile.
‎Și, știi, avea un rânjet pe față.
‎Nu-ți spun să fii părinte. ‎Înțeleg că povestea e urâtă.
‎- Da. ‎- Nu sunt naiv.
‎Sincer, am crezut că e amuzant
‎și m-am gândit că își va învăța lecția ‎și îi va lăsa în pace.
‎De asta am acceptat.
‎La fel ca Jaclyn, o prezintă ‎ca pe un fleac: „Am glumit.”
‎Îmi pare rău, nu e doar o glumă.
‎Acesta a fost un atac prelungit ‎și susținut
‎de tortură, chin, hărțuire și deranj
‎care a indus în Sandra și în familia ei
‎frica iminentă de rănire sau moarte.
‎Sunt Kristi Ferguson,
‎iar fiica mea e Jaclyn Feagin.
‎Când Jaclyn era mai tânără, ‎îi lăsa pe oameni să profite de ea.
‎O întrebam mereu:
‎„De ce lași persoana aia ‎să-ți facă așa ceva?”
‎Ne-a luat ani de zile ‎s-o facem să-și comande mâncarea,
‎fiindcă era foarte retrasă, ‎timidă și tăcută.
‎Acum îi sare mai ușor țandăra, ‎slavă Domnului.
‎Dar, în mare parte, ‎n-o poți supăra așa ușor.
‎Nu-mi amintesc cum a apărut ideea.
‎Cred că ne-am uitat la un film.
‎Vorbeam într-o seară, iar ea a zis:
‎„Până la urmă, trebuie făcut ceva.”
‎A zis că s-a săturat de minciuni.
‎A fost o situație ‎în care trebuia pus piciorul în prag.
‎Și-a zis: „Dacă ripostez ‎și o intimidez puțin,
‎poate va vrea să discutăm
‎și totul poate fi dat la iveală.”
‎I-am sugerat să-i batem la ușă și atât,
‎dar fiica mea a simțit ‎că asta nu va pune capăt lucrurilor.
‎FILMĂRI POLIȚIE
‎Sincer, când am fost arestată…
‎m-a enervat și m-a înfuriat.
‎A fost șocant:
‎„Faceți toate astea ‎doar pentru că am lăsat câteva obiecte?”
‎Sincer, ne gândeam ca va fi vorba ‎doar de o posibilă hărțuire.
‎Am făcut asta cu intenția ‎de a fi prinse și arestate?
‎Nu.
‎Nimeni n-a încercat să facă rău nimănui.
‎Nici eu, nici fiica mea.
‎M-am gândit că va fi amuzant.
‎Înțeleg că s-a luat atitudine
‎fiindcă se temeau ‎pentru viața lor, pentru copiii lor.
‎Ea și-a zis: „Eu sunt credincioasă,
‎iar asta mă sperie.”
‎Știi, toată situația.
‎Eu nu zic așa. ‎Au făcut din țânțar armăsar.
‎6 NOIEMBRIE 2019
‎Pe 8 noiembrie 2019, Jaclyn și Kristi ‎au fost arestate pentru hărțuire.
‎Pentru a îndeplini criteriile ‎privind hărțuirea în statul Texas,
‎cineva trebuie ‎să aibă un motiv rezonabil
‎din cauza căruia ‎să fie într-un anumit pericol.
‎După aceea, ‎stabilești care a fost intenția.
‎Fapta voia să alarmeze, să amenințe ‎sau să hărțuiască persoana respectivă?
‎Cazul ăsta satisface toate criteriile.
‎MANDAT DE ARESTARE
‎Mă numesc Heath Chamness.
‎Sunt unul dintre avocații asistenți,
‎aici în districtul Smith, Texas.
‎Iar acest caz mi-a fost repartizat mie.
‎Înainte de acest caz, ‎mai avusesem niște cazuri de hărțuire.
‎Dar acest caz e puțin diferit,
‎fiindcă ai ca pârâte o mamă și o fiică.
‎Nu și-au negat faptele,
‎dar vorbeau despre ele cu nonșalanță:
‎„A fost o farsă, ‎nu ni s-a părut ceva serios.”
‎Și asta nu schimbă faptul
‎că s-a comis o infracțiune de hărțuire.
‎În statul Texas,
‎condamnările pentru hărțuire ‎înseamnă sentințe de detenție.
‎În final, din ceea ce mi-a spus victima, ‎am înțeles că vrea să fie lăsată în pace.
‎Voia liniște.
‎Deci le-am făcut o propunere ‎lui Jaclyn și Kristinei.
‎O pledoarie de vinovăție.
‎Jaclyn și mama ei ‎aveau de ales între trei ani de detenție
‎și opt ani de probațiune cu supraveghere,
‎iar ele au ales cei opt ani de probațiune.
‎Vă pot spune că nu e ușor ‎să fii în probațiune în acest district.
‎MARTOR
‎Ești testat periodic pentru droguri. ‎Trebuie să muncești în comunitate.
‎Există diverse programe,
‎în funcție de delictul comis, ‎pe care trebuie să le faci.
‎Ideea că probațiunea ‎înseamnă doar o palmă peste mână
‎pentru o persoană obișnuită e falsă.
‎E deranjant.
‎Îți schimbă viața.
‎În probațiune, ‎Jaclyn și Kristi nu au voie
‎să ia contact cu Sandra ‎în toți acei opt ani.
‎Jaclyn și Kristi nu au voie ‎nici să vorbească una cu cealaltă.
‎STATUL TEXAS
‎În acest caz, erau amândouă pârâte,
‎așa că am introdus o prevedere ‎care nu le permitea să aibă contact
‎între ele sau cu victima.
‎Dacă ar fi venit ‎și ar fi arătat că regretă cu adevărat,
‎atunci poziția noastră ‎ar fi fost puțin alta.
‎Dar, până la urmă,
‎ele o consideră și acum o glumă.
‎Și pentru că nu recunosc
‎gravitatea și importanța faptelor lor,
‎nu cred că trebuie să comunice între ele.
‎E simplu.
‎Conform sentinței, eu și fiica mea ‎nu avem voie să comunicăm.
‎Eram împreună zilnic în aceeași casă, ‎iar acum nu mai aveam voie să vorbim.
‎E foarte greu.
‎Cred că sentința a fost o declarație? Da.
‎Sunt o persoană spirituală,
‎dar nu cred în religia organizată,
‎iar eu cred că au vrut să-mi dea o lecție.
‎Să-mi arate că, ‎dacă nu respect credința lor creștină,
‎voi fi pedepsită.
‎MAMĂ ȘI FIICĂ ACUZATE DE HĂRȚUIRE
‎Eu cred că nu a fost deloc hărțuire.
‎N-ai voie să faci nimic altceva
‎decât așa cum ți se spune „creștinește” ‎în regiunea asta.
‎Sentințele lui Jaclyn și Kristi ‎au apărut în ziarele locale,
‎apoi au fost preluate de presa națională.
‎Am aflat că povestea apăruse la știri
‎doar în pauza mea de prânz de la serviciu.
‎Aveam o grămadă ‎de apeluri pierdute pe telefon.
‎„Ce se întâmplă? Intră pe Facebook.”
‎ACUM AȘTEPT…
‎Pentru că eram ‎în zona religioasă din Texas,
‎vrăjitoria, vodoo-ul…
‎Să fii numit satanist aici ‎e unul din cele mai rele lucruri.
‎Unii oameni spuneau că merităm să murim
‎și să fim trimise la ospiciu.
‎Toate nebuniile astea.
‎Știu că, din exterior,
‎oamenii judecă ușor,
‎dar am simțit că e nedrept.
‎Simt că a fost o poveste tendențioasă
‎și s-a vrut să pară…
‎un atac dur asupra unei fete nevinovate.
‎Cred că notorietatea acestui caz ‎a venit din faptul
‎că armele alese de dra Feagin
‎aveau legătură cu vrăjitoria ‎și venerarea satanică.
‎Și aș spune că alegerile lor ‎au fost pregătite strategic
‎pe măsura victimei.
‎Un hărțuitor cunoaște persoana.
‎Dacă credința e importantă pentru mine, ‎asta va viza un abuzator sau hărțuitor.
‎Asta am văzut în cazul Jaclyn:
‎ea încerca să-și facă victima, ‎o persoană creștină, să plătească.
‎INTERVIU CU JACLYN
‎Au fost câteva comentarii ‎despre lucrurile care au afectat victima.
‎Dar realitatea e că nu-mi pasă.
‎Nu-mi pasă cum a afectat-o.
‎Cred că era extrem de dramatică
‎și suținea lucruri care nu existau.
‎Iar asta va suna oribil.
‎Nu-mi pasă dacă trăiește sau moare. ‎Nu e o parte importantă din viața mea.
‎Majoritatea hărțuitorilor ‎își minimizează acțiunile.
‎„N-a fost mare lucru. ‎Faceți prea mult caz.
‎Ești atât de isterică. De ce…
‎De ce ai chemat poliția? ‎Ce prostie. Ești prost.”
‎E acea minimizare.
‎Transferă vinovăția:
‎„E problema ta, ‎fiindcă n-a fost mare lucru.”
‎Cum a putut să știe ce simte victima? ‎Ce simte Sandra?
‎Nu autorul crimei decide
‎cum a afectat viața altcuiva.
‎Au trecut vreo doi ani,
‎dar încă am traume de la cele întâmplate.
‎Mi s-a indus o teamă ‎care nu cred că va dispărea vreodată.
‎Nu cred că probațiunea a fost suficientă.
‎Cred că ar fi fost mai potrivit
‎ca ele să stea o vreme la închisoare ‎și să se gândească la faptele lor.
‎Sistemul de justiție nu ia în serios ‎hărțuirea așa cum ar trebui.
‎Hărțuirea nu înseamnă ‎să te urmărească un bărbat cu binoclul.
‎Ar putea fi oricine. Nu știi niciodată ‎de ce sunt capabili oamenii.
‎Mă simt norocoasă că am scăpat.
‎Deși i s-a interzis ‎orice contact cu Sandra,
‎Jaclyn a aflat de efectul faptelor ei.
‎Mi-am zis să mă uit la știri.
‎Acolo am aflat că a început ‎terapia de consiliere
‎fiindcă se simțea ‎traumatizată de experiență.
‎Am crezut că, ‎odată ce va afla că eu am făcut-o,
‎nu va mai lua asta în serios.
‎Astfel, totul ar dispărea.
‎Nu credeam că va exista traumă ‎sau durere pe termen lung.
‎Dar acum cred că ceea ce am făcut, ‎ar fi putut-o traumatiza.
‎Asta cred.
‎Nu sunt destule scuze pe lume ‎pe care să le cer pentru ce am făcut.
‎I-am afectat profund viața ‎într-un mod negativ.
‎Va trebui să trăiesc cu ce am făcut,
‎așa cum și ea va trebui să trăiască ‎cu ce i-am făcut.
‎Dar regret sută la sută.
‎Subtitrarea: Dan Butuza