‫במחשבה לאחור,‬
‫אני חושבת שתמיד התקשיתי להאמין‬ ‫שיש באנשים רוע,‬
‫עד שפגשתי אותו,‬
‫וראיתי במו עיניי את הרוע.‬
‫כל שנה מתרחשים בארה"ב‬ ‫יותר משלושה מיליון מקרים‬
‫של הטרדה מאיימת‬
‫- שמונים אחוז מהנשים שהוטרדו על ידי‬ ‫בני זוג לשעבר חוו גם אלימות משפחתית -‬
‫לפגוע באישה?‬
‫זה לא משהו שהייתי עושה.‬
‫להרביץ להן או להתעלל בהן.‬
‫אתה מבין אותי? זה לא מי שאני.‬
‫- זהו סיפורו של תיק הטרדה מאיימת‬ ‫מספר 140-סי-טי-סי-אר-00624-01 -‬
‫- ט' מוריסון -‬
‫אני לא אוהב שמשקרים לי.‬ ‫אני לא אוהב שמנצלים אותי.‬
‫וכשאני מרגיש שמנצלים אותי,‬
‫יוצא ממני היבט אחר בי, וזה לא משהו טוב.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫אני מעדיף שיחשבו שאני רוצח‬ ‫ולא מטרידן, אתה מבין אותי?‬
‫רציתי שהיא תרגיש שצופים בה.‬
‫כל אחד יכול להיות מטרידן.‬
‫אלו דיבורים של הפחדה.‬
‫אני לא משוגע עד כדי כך.‬
‫- קרובה למוות -‬
‫- ג'פרסון סיטי, מיזורי -‬
‫- בית הסוהר ג'פרסון סיטי -‬
‫שמי טרי דוויין מוריסון.‬
‫נכלאתי על הטרדה בנסיבות מחמירות.‬
‫נשפטתי לארבע שנים.‬
‫גדלתי בדאלאס, טקסס.‬
‫אני מניח שהייתי מרדן. לא…‬
‫לא הלכתי לבית הספר, כמו שהייתי אמור לעשות.‬
‫חשתי בעמדת נחיתות כי אימא שלי עבדה,‬
‫אבא שלי היה נהג משאית,‬ ‫אז לא הייתה לי תמיכה.‬
‫אנשים שמעודדים אותי ודברים כאלו.‬
‫- שטח פרטי -‬
‫ראיתי את אבא שלי מתעלל באמי כמה פעמים.‬
‫יש לי שלושה אחים נוספים,‬
‫וכשגדלנו, כשאבא שלי רצה להתעלל באימא שלי,‬
‫היינו מתערבים.‬
‫ספגנו את הכאב והמכות בשביל אימא שלי,‬
‫כי לא הגיע לה לחטוף מכות.‬
‫לבסוף ברחתי מהבית,‬
‫ומגיל 11 עד 17 אולי, הסתובבתי עם כנופיות.‬
‫- בגיל 50, מוריסון התחבר ליישומון הכרויות‬ ‫והכיר את "סיידי", אחות בת 54 -‬
‫הכרתי את סיידי באתר הכרויות.‬
‫היינו באותו גיל.‬
‫היא הייתה עצמאית, מבין אותי? היא הייתה…‬
‫היא לא הייתה תובענית.‬
‫היא הייתה ביתית יותר, וזה מה שמשך אותי בה.‬
‫בדייט הראשון שלנו היא התקשרה אליי לעבודה.‬
‫עבדתי במסעדה, והיא רצתה לבוא למסעדה.‬
‫אז הזמנתי אותה‬ ‫לאכול איתי צהריים באותו יום.‬
‫וזה גרם לי להרגיש טוב.‬
‫היא הייתה אישה נחמדה.‬
‫ובילינו זמן רב ביחד,‬ ‫יצאנו לרכב על אופניים,‬
‫לקולנוע, כל מיני דברים שאני אוהב לעשות.‬
‫שמי סיידי, ואני ניצולת הטרדה מאיימת.‬
‫פגשתי את טרי בסביבות מאי או יוני 2013.‬
‫כמה מחבריי לעבודה‬ ‫היו מעורים בדייטינג באינטרנט,‬
‫והם שכנעו אותי להיכנס לאתר הכרויות,‬ ‫וכך עשיתי.‬
‫ויצאתי עם כמה אנשים לפני שפגשתי את טרי.‬
‫התרשמתי שהוא ביישן מאוד ונחמד.‬
‫התקשורת בינינו הייתה טובה.‬
‫החלפנו מספרי טלפון והתחלנו להסתמס.‬
‫אבל אני זוכרת שחשבתי שהוא לא הטיפוס שלי.‬
‫ואז…‬
‫בתקופה שעמדתי לאבד בה את עבודתי,‬
‫אני מניחה שהייתי זקוקה למישהו לדבר איתו,‬ ‫וכך זה התפתח.‬
‫במשך כמה חודשים, סימסתי לה כל בוקר.‬
‫"שיהיה יום טוב בעבודה", ודברים כאלו.‬
‫וגם היא סימסה לי.‬
‫המשכנו להתראות במשך שלושה חודשים.‬
‫היא תמיד שאלה אותי, "אולי תעבור לגור אצלי?‬ ‫אנחנו כל הזמן יחד."‬
‫ותמיד הייתי מחליף נושא, כי כמו שאמרתי,‬
‫לא באמת חיפשתי מערכת יחסים…‬
‫שעליי להתחייב לה.‬
‫- יוני 2013 -‬
‫- כשנסיבות חייו של מוריסון השתנו,‬ ‫הוא עבר לדירתה של סיידי -‬
‫זרקו אותו מהבית שהוא גר בו, וריחמתי עליו,‬
‫אז אמרתי לו שהוא יכול לגור איתי.‬
‫אבל אני זוכרת שאמרתי לו‬ ‫כשהוא עבר לגור איתי,‬
‫שברגע שאסיים את לימודי תוך שנה,‬
‫שאני מתכננת לעבור דירה‬ ‫ושהוא לא יצטרף אליי.‬
‫בהתחלה היה בסדר. דברים רגילים.‬
‫מכינים ארוחת ערב, עובדים וצופים בטלוויזיה.‬
‫ואז, בהדרגה, ראיתי שהוא מתחיל להשתנות.‬
‫הוא נהפך רכושני קצת.‬
‫כאילו, אם ישבתי במטבח מול המחשב שלי,‬
‫והוא היה בסלון, צופה בטלוויזיה,‬
‫הוא רצה שאשב לידו כל הזמן.‬
‫ואמרתי, "אני לא מבינה למה אני‬ ‫לא יכולה לעשות את מה שאני רוצה לעשות‬
‫אם אתה עושה את מה שאתה רוצה."‬
‫ואז התחלתי לחשוב,‬ ‫"יכול להיות שעשיתי טעות".‬
‫היחסים בינינו הידרדרו‬ ‫חודש אולי אחרי שעברתי לגור שם.‬
‫בחורים שונים הגיעו לבית כמה פעמים‬
‫להחזיר סרטים, או שהיא ביקשה שאכין לה ארוחה‬
‫ממצרכים שהיו במקרר, ולא אני שמתי אותם שם.‬
‫אז כאילו…‬
‫"מאיפה השגת את זה?" אתה מבין אותי?‬
‫והיא לא נתנה לי תשובות.‬
‫פיתחתי רגשות כלפיה.‬
‫רציתי רק לדעת אם היא בוגדת בי.‬
‫אבל היא אף פעם לא נתנה תשובות.‬
‫ניסיתי לחשוב על דרכים להיפטר ממנו,‬
‫ואמרתי לו שהוא צריך למצוא מקום אחר,‬
‫כי לא חשבתי שאנחנו מתאימים.‬
‫וברגע שאמרתי לו את זה,‬
‫האלימות התחילה.‬
‫לילה אחד צפינו בטלוויזיה, וישבנו על הספה,‬
‫ודיברנו.‬
‫טרי דיבר הרבה על לשנות את חייו‬ ‫ולעשות דברים שונים,‬
‫ואמרתי לו, "אתה יודע, טרי,‬ ‫אם אתה רוצה לשנות את חייך‬
‫"ולשפר את חייך,‬ ‫אתה צריך לשנות את מנטליות הכנופיות הזאת‬
‫"כי זה לא יקדם אותך בחיים."‬
‫הוא השתתק ולא אמר מילה.‬
‫הוא הלך לישון ואני…‬
‫המשכתי לצפות בטלוויזיה חצי שעה נוספת בערך,‬
‫ואז הלכתי למיטה.‬
‫כמעט נרדמתי,‬
‫ובאותו רגע הוא הניח את כף הרגל שלו‬
‫על המותן שלי ודחף אותי מהמיטה.‬
‫נפלתי לרצפה, חצי ערה,‬
‫ואני זוכרת שחשבתי,‬
‫"אולי הוא רק התמתח‬ ‫ולא התכוון לעשות את זה."‬
‫כי הייתי מטושטשת, ישנה למחצה.‬
‫אז חזרתי למיטה והדבר הבא שקרה היה‬
‫שהוא רכן מעליי והקיף בידיו את צווארי.‬
‫הייתי כמו בובת סמרטוטים משתוללת על המיטה.‬
‫ו…‬
‫חשבתי שזה הסוף.‬
‫בראשי היה קול שאמר,‬
‫"אל תילחמי. תשתפי פעולה. זה ייגמר בקרוב."‬
‫והוא הפסיק, וקם,‬
‫ויצא מחדר השינה.‬
‫קמתי ונכנסתי לחדר הרחצה.‬
‫החלק הלבן בעין שלי היה אדום כדם.‬
‫ודיממתי מהמעיים במשך שלושה ימים.‬
‫אני באמת חושבת שכמעט מתי.‬
‫בשישי בערב חזרתי איתה הביתה‬
‫אחרי שהיא השגיחה על הנכדים שלה.‬
‫הייתי צריך לקום למחרת בבוקר לעבודה.‬
‫אז למחרת בבוקר,‬ ‫היא התעוררה והיה לה פנס בעין.‬
‫היא אמרה לי שהרבצתי לה. אמרתי, "לא".‬
‫כי בתחילת מערכת היחסים,‬
‫אמרתי לה, "אם אגע בך פעם, תתקשרי למשטרה".‬
‫וכשהיא אמרה את זה,‬ ‫אמרתי, "לא, לא חבטתי בך".‬
‫היא יצאה מהבית באותו ערב‬ ‫או שהיא חבטה בעצמה.‬
‫אני באמת לא יודע.‬
‫היא מסוגלת לעשות את זה.‬
‫- יוני 2013 -‬
‫- דצמבר 2013 -‬
‫- בהמשך, סיידי יצאה מדירתה‬ ‫ועברה לגור עם בתה -‬
‫כשעזבתי, לקחתי רק כמה בגדים,‬
‫והשארתי הרבה דברים בדירה שלי.‬
‫ערב אחד הוא שלח לי הודעות‬
‫וכתב שהוא הלבין את כל הבגדים שלי,‬
‫שהוא הרס את כל התמונות שלי,‬ ‫את החפצים האישיים שלי,‬
‫שהוא חתך את הנעליים שלי,‬
‫ושהכול נמצא בפח האשפה בדירה.‬
‫כל הזבל שלך בחוץ בשקיות לבנות.‬
‫הזבל שלך בחוץ. בגדים ותמונות.‬ ‫כדאי שתבואי לקחת.‬
‫באותה עת, טרי היה שולח 50 הודעות ביום,‬
‫וכאילו, אף אחת לא הייתה חיובית.‬
‫אני זורק דברים. לא אכפת לי ממך.‬
‫שמתי מלבין על הזבל שלך.‬ ‫זרקתי את כל התמונות.‬
‫הוא השאיר פתקים בבית של בת דודתי.‬
‫הוא היה מגיע לבית של בתי‬ ‫ומכניס מכתבים לתיבת הדואר שלהם.‬
‫הוא כתב שהוא אוהב אותי.‬
‫"אני לא מאמין שאת עושה את זה."‬
‫ואז התחלתי לחשוב, "זו הטרדה מאיימת".‬
‫פחדתי.‬
‫אם חשבתי שמכונית נוסעת אחריי יותר מדי זמן…‬
‫השתדלתי לוודא שאני מכירה‬ ‫את הדרך המהירה ביותר לתחנת המשטרה.‬
‫זה כמו להיות כל הזמן‬ ‫במצב הישרדות "הילחם או ברח".‬
‫זה מפחיד. מפחיד מאוד.‬
‫- מיזורי שמחה לקראתכם -‬
‫הזמן המסוכן ביותר לאישה‬ ‫לעזוב מערכת יחסים מתעללת הוא‬
‫כשהיא עוזבת את הבית.‬
‫ובמקרה הזה, כשסיידי עזבה,‬
‫אז התחילה להישקף סכנה לחייה.‬
‫שמי אנג'לה הירש,‬
‫ואני המנהלת הבכירה‬
‫ב"מרכז לטיפול באונס ובהתעללות"‬ ‫בג'פרסון סיטי, מיזורי.‬
‫כשהקורבן מתחילה להבין‬
‫שמדובר ביחסים לא בריאים,‬
‫שהיא מבודדת,‬
‫שאדם אחר שולט בה,‬
‫והיא נוקטת בצעדים כדי לצמצם את השליטה זאת,‬
‫הצד התוקף מרגיש מאוים.‬
‫וכשסיידי לקחה שליטה על חייה‬
‫וקיבלה החלטה לעזוב את מערכת היחסים,‬
‫זה יצר מצב של…‬
‫פניקה כמעט, אפשר לומר, אצל מוריסון.‬
‫אנג'לה הירש בחנה את ההודעות‬
‫שמוריסון שלח לסיידי אחרי שעזבה‬
‫כשהוא כותב דברים כמו‬ ‫"אני יודע מתי תשגיחי על הנכדים",‬
‫הוא יכול להשתמש‬ ‫במצבים השגרתיים שמרכיבים את חייה,‬
‫ללכת לבית הספר, לבלות עם הנכדים,‬
‫לבקר את המשפחה שלה,‬
‫ולהציג אותם בצורה‬ ‫שתגרום לה להרגיש לא בטוחה,‬
‫בלי קשר למקום או למה שהיא עושה,‬
‫או למה שהיא עשתה כדי לעזור לעצמה.‬
‫אני יודע מתי את לומדת, עם הנכדים, בחנות,‬ ‫באילו רחובות את עוצרת,‬
‫הוא עשה את זה רק כדי שהיא תדע,‬
‫את יכולה לברוח אבל לא להסתתר.‬
‫"אני בשליטה. אני יודע מה קורה.‬
‫"לא תברחי ממני לעולם."‬
‫שערו בנפשכם איך זה לחיות ככה כל הזמן.‬
‫זה מה שקורה לקורבנות של הטרדה מאיימת.‬
‫כך עליהן לחיות.‬
‫-דצמבר 2013 -‬
‫אחרי שהתגוררה שלושה חודשים עם בתה,‬
‫סיידי עזבה כדי למצוא מקום מסתור‬
‫במקרה של סיידי, היא עשתה כל מה שביכולתה‬
‫כדי להתרחק מהאדם הזה,‬
‫ואני מבינה לגמרי למה היא הסתתרה.‬
‫אנחנו רואים את זה אצל נשים מוכות רבות.‬
‫הן צריכות להגיע למקום בטוח ומאובטח,‬
‫שאי אפשר למצוא אותן בו,‬
‫כי לא בטוח עבורן להישאר שם.‬
‫אני חושבת שמציאת מקום מסתור הייתה‬ ‫הסיכוי האחרון שלה לשרוד.‬
‫האישה הזאת לא נרצחה רק בזכות חסד אלוהי.‬
‫בזמן שהסתתרתי,‬
‫טרי המשיך לנסות להטריד אותי ואת משפחתי.‬
‫הוא ניסה לשלוח לי אפליקציות‬ ‫כדי לאתר את המיקום שלי.‬
‫זה נראה כמו מסרון רגיל‬ ‫אבל היה בו מעקב ג'י-פי-אס.‬
‫כיביתי את הטלפון שלי, וכשהדלקתי אותו שוב,‬
‫כל זה התחיל לעלות,‬
‫משהו כמו 50 מסרונים.‬
‫וזה היה ממספר הטלפון שלו,‬ ‫אז חשבתי, "לא, מחק".‬
‫לא יצאתי מהבית למטרות שאינן לימודים‬
‫כי פחדתי להיות במקום ציבורי.‬
‫קשה להסביר את חוויית הפחד.‬
‫לו יכולתי להכניס את עצמי לקופסה‬ ‫ולנעול אותה,‬
‫זה היה עדיף.‬
‫והגעתי לנקודה מסוימת שבה ידעתי‬
‫שזה יימשך כך עד יומי האחרון,‬
‫ושאני אחיה בפחד,‬
‫או שזה ייגמר במותי או במותו.‬
‫והכנתי את עצמי למצב הזה.‬
‫במרץ 2014,‬
‫סיידי הוציאה צו הרחקה לחודש‬ ‫נגד טרי מוריסון‬
‫הצו אסר על מוריסון לאיים,‬
‫להתעלל או לתקשר עם סיידי בכל דרך אפשרית‬
‫ידעתי שזה יכעיס אותו עוד יותר,‬
‫ולכן חיכיתי עד שאוכל להסתתר‬ ‫לפני שהגשתי בקשה לצו הרחקה.‬
‫החשש העיקרי הוא נקמה,‬
‫ואני חושבת שמשום כך הרבה… נשים בעיקר,‬
‫מהססות להוציא צו הרחקה,‬ ‫כי מדובר בסך הכול בפיסת נייר.‬
‫האמת היא שדבר לא יכול להרחיק אותם ממך.‬
‫גם אם יש לך צו הרחקה,‬
‫הם יכולים להגיע אלייך לפני שהמשטרה תגיע.‬
‫ומה אז?‬
‫לא יכולתי לעשות דבר כדי להגן על ילדיי.‬
‫לא יכולתי לעשות דבר כדי להגן על עצמי.‬
‫חוסר אונים מוחלט.‬
‫- בעודה מסתתרת, סיידי החליטה‬ ‫לחדש את הכשרתה כאחות -‬
‫- המכללה הקהילתית אוזרקס טכניקל,‬ ‫קמפוס ריצ'ווד ואלי -‬
‫- מדעי החיים, מדעים, טכנולוגיה -‬
‫- מרץ 2014 -‬
‫חמישה ימים אחרי הוצאת צו ההרחקה,‬
‫סיידי הגיעה למכללה‬ ‫כדי לעדכן אותם בנוגע למוריסון‬
‫למיטב זיכרוני, זה היה בבוקר.‬
‫סיימתי את סיור הבוקר,‬
‫והתקבלה פנייה‬ ‫על סטודנטית שביקשה לראות אותי.‬
‫הגעתי לדלפק השירות לתלמידים‬ ‫וראיתי את סיידי.‬
‫והיא אמרה לי שיש ברשותה העתק של צו הרחקה‬
‫נגד אדון אחד. אמרתי לה,‬
‫"אנחנו נערב את משטרת אוזרק,‬
‫"כי זה נשמע די רציני."‬
‫- שירות לתלמידים -‬
‫שמי ג'רום רנסום.‬
‫אני הממונה לבטיחות ואבטחה‬ ‫בקמפוס ריצ'ווד ואלי,‬
‫בניקסה, מיזורי.‬
‫הלכנו לחדר הישיבות של הנשיא.‬
‫היא ישבה ליד השולחן כאן,‬ ‫שוטר מאוזרק ישב כאן,‬
‫ואני ישבתי בקדמת השולחן כאן.‬
‫עברנו על הטפסים שלה‬ ‫ודיברנו על תוכנית פעולה.‬
‫היא פחדה ממנו.‬ ‫אפשר היה לראות שהיא מתוחה מאוד.‬
‫היא נראתה נסערת מאוד.‬
‫היא אמרה לנו, "הוא יגיע לכאן. אני יודעת".‬
‫היא אמרה, "הוא לא מפחד".‬
‫וכשיצאנו, הסתכלתי, פניתי אליה ואמרתי,‬
‫"אני חושב שמר מוריסון כאן עכשיו.‬ ‫נראה לי שזה הוא."‬
‫אמרתי, "הישארי כאן ואני אבדוק".‬
‫ואז ניגשתי לדלפק השירות לתלמידים‬ ‫וראיתי אותו עומד שם.‬
‫הלכנו כאן.‬
‫הדלתות היו פתוחות בדיוק כמו עכשיו,‬
‫ודחפנו אותו דרך הדלת הזאת.‬
‫והצמדתי אותו לדלת הזאת.‬
‫אמרנו, "אתה מפר צו הרחקה".‬
‫השוטר הודיע לו שהוא עצור.‬
‫מר מוריסון אמר,‬ ‫"אני לא יודע על מה אתם מדברים".‬
‫ושלפתי מהכיס שלו את צו ההרחקה שהוא קיבל.‬
‫ואמרתי, "אולי לא הבנת, זה הצו",‬
‫והראיתי לו אותו.‬
‫אז ליווינו את מר מוריסון לניידת,‬
‫והוא נלקח לבית המעצר של מחוז כריסטיאן‬
‫באשמת הפרת צו הרחקה.‬
‫סיידי הייתה מבועתת.‬
‫היא הייתה ממש מבועתת כשראתה אותו.‬
‫אני שמח שהיא פנתה‬ ‫והייתה אמיצה מספיק כדי לומר,‬
‫"תקשיבו, יש מישהו שמדאיג אותי."‬
‫אם סיידי לא הייתה מגישה את הניירת,‬
‫מר מוריסון היה רק מתבקש לעזוב,‬ ‫והוא היה הולך.‬
‫אבל יכולנו לעצור אותו‬ ‫כי היא הגישה את הניירת.‬
‫מוריסון הוחזק זמן קצר‬ ‫בבית המעצר של מחוז כריסטיאן,‬
‫ואז שוחרר‬
‫- מרץ 2014 -‬
‫- אחד באפריל, 2014 -‬
‫שבועיים לאחר מכן,‬
‫שוטר זיהה את מוריסון‬ ‫שהגיע לקמפוס בפעם השנייה‬
‫מר מוריסון עצר,‬
‫יצא מהרכב ורץ לעבר ניידת המשטרה.‬
‫השוטר יצא מהרכב, שלף את הנשק שלו,‬
‫כיוון לעבר מר מוריסון ונתן לו הוראות.‬
‫השוטר עצר את מר מוריסון.‬
‫הוא נלקח שוב לבית המעצר של מחוז כריסטיאן‬
‫בפעם השנייה בשבועיים.‬
‫המעצר השני הסתיים באישום‬ ‫של הטרדה בנסיבות מחמירות‬
‫ראיות מרכזיות נגדו נמצאו במחברת‬ ‫שהתגלתה במכוניתו‬
‫שמי ג'נט בלו.‬
‫אני עוזרת תביעה,‬
‫ואני עוסקת בתביעות כ-20 שנה.‬
‫קיבלנו את המחברת באחד באפריל, יום המעצר.‬
‫הדברים שנכתבו במחברת‬
‫הגבירו את המודעות שלנו‬ ‫לרמת הסיכון של הבחור.‬
‫הוא כתב, בין השאר,‬
‫"אני רק רוצה לומר שאת צריכה להתאבד.‬
‫זה נגמר מבחינתך."‬
‫הדבר הנוסף במחברת שהיה מדאיג,‬
‫כתוב, "יש לי אקדח בשבילך".‬
‫מצאנו מכתבים שהוא שלח‬ ‫אחרי הוצאת צו ההרחקה,‬
‫ובאחד הדפים כתוב,‬
‫"כבר הפסדת בגלל מה שעשית.‬
‫"התקשרת למשטרה והוצאת צו הרחקה נגדי.‬
‫"זה ימנע ממני לדבר איתך?‬
‫"אין מצב. תצטרכי להמשיך להסתתר.‬
‫"הפסיקי ללמוד כי אם תנהגי‬ ‫או תיסעי עם מישהו,‬
‫"אני אצפה בך ממגרש החניה.‬
‫"אחכה עד שתיסעי למקום מגורייך."‬
‫אלו איומים.‬
‫הוא עוקב אחריה בפועל‬ ‫ואומר לה שהוא צופה בה.‬
‫ויש את כל המסרונים.‬
‫"אחנה מחוץ לבית שלך. את תדברי איתי.‬
‫"למה עשית לי את זה?‬
‫"אבוא לבית הספר שלך ולבית משפחתך‬ ‫אם זה מה שאת רוצה."‬
‫הייתי מבועתת במקומה.‬
‫ואני חושבת שסיידי בהחלט הייתה.‬
‫היא הייתה מבועתת כי היא ידעה‬ ‫שהוא יודע איפה המשפחה שלה גרה.‬
‫- בית המשפט של מחוז כריסטיאן -‬
‫אני חשבתי שאנחנו צריכים‬ ‫להמשיך להחזיק אותו במעצר,‬
‫כי חשבתי שהוא מהווה איום עליה,‬ ‫אם הוא ישתחרר.‬
‫הוא ידע כבר שהיא דיווחה עליו פעמיים‬ ‫לרשויות החוק.‬
‫הוא נעצר פעמיים. אז באותו רגע‬
‫חשבתי שזה משהו‬ ‫שאנחנו חייבים להתייחס אליו ברצינות.‬
‫- אפריל 2014 -‬
‫ב-16 באפריל, 2014,‬
‫נפתח השימוע המוקדם של מוריסון‬ ‫באישום הטרדה בנסיבות מחמירות‬
‫- בתי משפט, מחוז כריסטיאן -‬
‫חששתי מאוד לקראת השימוע המקדים,‬
‫כי חששתי שסיידי תהיה איתו באותו חדר,‬
‫ותצטרך לראות אותו ולהצביע עליו,‬
‫ולהגיד "זהו טרי מוריסון שמטריד אותי".‬
‫- החותם הגדול של מדינת מיזורי -‬
‫הם הגישו בקשה לפסילת ראיות.‬
‫בכמה מקרים הם ביקשו להחליף שופט.‬
‫העיכובים נמשכו בזה אחר זה.‬
‫אולי הוא חשב שאם יעכב את ההליכים‬
‫סיידי תתעייף ותחליט, "גמרתי".‬
‫הוא לא חשב שיקרה עם זה משהו,‬
‫הוא חשב שזה לא יקרה.‬
‫- אפריל 2014 -‬
‫לבסוף, ביוני 2015,‬
‫מוריסון נמצא אשם בהטרדה בנסיבות מחמירות‬
‫ונשלח לארבע שנות מאסר.‬
‫היא אמרה שהיחסים נגמרו, שהיא לא אוהבת אותי‬
‫ושהיא לא רוצה שום קשר איתי,‬
‫ושהיא לא רוצה לדבר איתי.‬
‫אז כן, זה…‬
‫אפשר לקרוא לזה הטרדה מאיימת‬ ‫אחרי שבדקתי את ההגדרה,‬
‫וכל מה…‬
‫כל מה שקשור להטרדה מאיימת.‬
‫אני חושב שעשיתי את זה‬ ‫כדי להפחיד או להבהיל אותה.‬
‫אני מבין שזה לא בסדר‬
‫כי זה הפחיד אותה מאוד,‬
‫והיא לא ידעה מה אני עלול לעשות.‬
‫אבל רציתי רק לסגור מעגל,‬ ‫אפילו בהטרדה המאיימת.‬
‫לא הייתה לי כוונה לפגוע פיזית בסיידי.‬
‫לא התכוונתי לגעת בה. רציתי רק לקבל תשובות.‬
‫למה עשית את מה שעשית,‬ ‫או אמרת את הדברים שאמרת עליי.‬
‫זה הכול.‬
‫היא אמרה דברים שקריים,‬
‫כי אני לא מתעלל.‬
‫אני לא מתעלל בנשים.‬
‫לעולם לא אפגע באישה כי כמו שאמרתי, אני גבר‬
‫והיא אישה. היא…‬
‫היא החוליה החלשה יותר, ו…‬
‫לא אהבתי שמתייגים אותי כמטרידן.‬
‫כמו שאמרתי , זה ברמה של פדופילים.‬
‫הנחות שבנחותים, אתה מבין?‬
‫אני מרגיש כמו חלאה. אני מרגיש…‬
‫שאנשים… אני מעדיף‬ ‫שיחשבו שאני רוצח ולא מטרידן,‬
‫אתה מבין אותי?‬
‫למר מוריסון יש עבר אלים.‬
‫כלומר, אין אלימות גדולה יותר מרצח.‬
‫שמי סקוט היל.‬
‫אני שוטר בספרינגפילד, מיזורי.‬
‫הייתי בסיור ב-23 בספטמבר, 2011,‬
‫כשקיבלנו דיווח על ירי.‬
‫שמונה עשר חודשים‬ ‫לפני שמוריסון פגש את סיידי,‬
‫משטרת ספרינגפילד הוזעקה‬ ‫לזירה של תקרית אלימה‬
‫אישה שזוהתה מאוחר יותר כפריסטינה טיינר‬
‫נורתה בראשה.‬
‫עדים זיהו את טרי מוריסון‬
‫כחשוד שירה בגברת טיינר,‬
‫והוא נעצר מאוחר יותר בחשד לרצח.‬
‫חדר 212. מר מוריסון נכנס לחדר‬
‫והתעמת איתן עם אקדח.‬
‫ולדברי העדה, הוא ניגש למעקה הזה‬
‫וירה בה כשהיא רצה במדרגות.‬
‫הייתה בחדר אישה‬ ‫שהכירה את מר מוריסון ממפגשים קודמים.‬
‫היא זיהתה אותו מתוך מערך צילומים,‬
‫והוא נעצר כארבעה ימים אחר כך.‬
‫- ספטמבר 2011 -‬
‫בספטמבר 2011, תובעי מחוז גרין‬
‫האשימו את טרי מוריסון ברצח‬
‫אבל התיק לא הגיע לבית המשפט‬
‫- בתי משפט, מחוז גרין -‬
‫העדה המרכזית סירבה לזהות אותו כחשוד.‬
‫היא הייתה מבועתת.‬
‫הסתובבו ברחוב שמועות‬ ‫שהיא הייתה כנראה המטרה המיועדת,‬
‫ולא הקורבן האחרת.‬
‫ואני חושב שהיא פחדה‬
‫כי היא הייתה מעורבת‬ ‫יותר ממה שהיא רצתה להיות,‬
‫וחברתה נהרגה לנגד עיניה.‬
‫אז זה עלול לקרות גם לה.‬
‫- משטרת ספרינגפילד -‬
‫תיק הרצח נגד מוריסון נשכח‬
‫עד שחלפו ארבע שנים כמעט‬
‫והבלשים שמעו‬ ‫שמוריסון נעצר באשמת הטרדה מאיימת‬
‫רצח לעולם אינו נשכח.‬ ‫אין חוק התיישנות לגביו.‬
‫אז ידעתי שתהיה לי הזדמנות נוספת לעשות צדק.‬
‫פגשתי את סיידי כשנודע לי‬ ‫שהיא קורבן באישום הטרדה,‬
‫וידעתי שאם יתקבל מידע חדש…‬
‫אלו היו היחסים האחרונים שלו.‬
‫אם הם היו קרובים,‬ ‫אולי הוא חלק איתה מידע בנוגע לרצח.‬
‫אז ברור שהיא מישהי שארצה לדבר איתה.‬
‫כשתשאלתי אותה, היא פרצה בבכי.‬
‫הפחד שליווה אותה, הידיעה שאם הוא ישתחרר,‬
‫היא באמת האמינה‬ ‫שהוא יאתר אותה ויהרוג אותה.‬
‫הפחד שראיתי בעיניה בתשאול,‬
‫אי אפשר להעמיד פנים.‬
‫אי אפשר לזייף אותו.‬
‫- ספרינגפילד, מיזורי -‬
‫והיא ציינה שהוא אמר לה‬
‫שהוא באמת הרג אותה.‬
‫אז היה חשוב מאוד, במשפט, שהמושבעים‬
‫יקשיבו למערכת היחסים האחרונה ולהודאה שלו‬
‫ברצח הקורבן בתיק הזה.‬
‫הייתי המומה משיחת הטלפון ההיא.‬
‫טרי נשלח לכלא באשמת הטרדה בנסיבות מחמירות.‬
‫הבלש היל יצר איתי קשר,‬
‫והוא רצה לבדוק אם אני יודעת משהו על הרצח.‬
‫לילה אחד, באופן מפתיע, הוא סיפר לי.‬
‫הוא אמר, "כן, הרגתי את האישה ההיא,‬ ‫אבל איש לא יודע על כך חוץ ממך,‬
‫ואני אכחיש הכול."‬
‫בשלב ההוא לא אמרתי כלום. לא שאלתי דבר.‬
‫לא רציתי לדעת.‬
‫מוטב לי שאדע כמה שפחות.‬
‫- סיידי התבקשה להעיד על ההודאה‬ ‫במשפט הרצח של מוריסון -‬
‫לא רציתי להעיד כי…‬
‫מה אם אמסור עדות והוא לא יורשע?‬
‫התחלתי לחשוב על זה‬ ‫וחשבתי, "מה יש לי להפסיד?"‬
‫כי אם העדות שלי תועיל לתיק,‬
‫זה יועיל לי, ולא שאני…‬
‫זה נשמע רע, אבל פחדתי שהוא ישתחרר.‬
‫הייתי אחוזת אימה.‬
‫- ב-12 במרץ, 2018 , מוריסון הועמד לדין‬
‫באשמת רצח פריסטינה טיינר‬
‫המשפט היה מורט עצבים.‬
‫- אולם השופטת ג'סיקה קרוז -‬
‫אני זוכרת שניגשתי לדוכן העדים ו…‬
‫כשראיתי את המושבעים, וטרי, ואת כולם שם,‬
‫זה פשוט…‬
‫ידעתי שכולם רואים שאני רועדת‬ ‫כי רעדתי ממש חזק.‬
‫לא רציתי להביט לעברו.‬
‫הצצתי מדי פעם, אבל לא רציתי להביט בו. אבל…‬
‫הבת שלי, שתבורך, שופעת רוח קרב.‬
‫היא הביטה לעברו ורצתה ליצור איתו קשר עין‬
‫כדי להגיד לו, "אתה לא מנצח".‬
‫ב-14 במרץ, 2018,‬ ‫אחרי יומיים בלבד בבית המשפט,‬
‫טרי מוריסון נמצא אשם ברצח‬
‫כשהם פסקו את דינו ואמרו שהוא אשם,‬ ‫כמעט התעלפתי.‬
‫כל כך שמחתי.‬
‫הוקל לי מאוד. בכיתי.‬
‫ואני זוכרת שבתה של האישה יצאה…‬
‫כי לבת שלה הייתה ילדה קטנה, תינוקת קטנה.‬
‫הפרקליטה ניגשה אליה וחיבקה אותה,‬
‫והביאה אותה אליי.‬
‫והיא אמרה,‬
‫"האישה הזאת עזרה להכניס‬ ‫את הרוצח של אימא שלך לכלא."‬
‫זה היה קשה.‬
‫השופטת גזרה על טרי מוריסון מאסר עולם‬
‫עם אפשרות לשחרור על תנאי ועוד 100 שנה‬
‫היא לא ידעה למה אני מסוגל עד שהרשיעו אותי‬
‫ברצח מדרגה שנייה.‬
‫אז כן, היא פוחדת ממני.‬
‫ואני יודע איך זה נראה.‬
‫נראה שאני אדם אלים,‬ ‫שאסור לשחרר אותי לעולם.‬
‫אבל בעיקרון אני מתבודד.‬
‫אני אדם ש… אני פשוט אוהב להיות לבד.‬
‫כך אני רואה את זה כאן.‬
‫אני עלול להיות מסוכן אם יעמידו אותי במצב‬
‫שבו עליי להוכיח את הסמכות שלי,‬
‫ואני יכול להיות האדם שאתה לא רוצה לראות.‬
‫עדיין יש לי אפשרות לשחרור על תנאי,‬
‫אבל בגילי, 59, אני אמות בכלא.‬
‫לא אשתחרר לעולם.‬
‫זה בעצם מאסר עולם. זהו גזר דין מוות.‬
‫אבל אני לא אוותר.‬
‫כמו שאמרתי, אמשיך להילחם‬ ‫עד שאמצה את כל האפשרויות שלי לערער.‬
‫אין לי מה לעשות במקום הזה‬
‫חוץ מלהילחם, אתה מבין?‬
‫לא טוב לי פה, אני לא רוצה להיות כאן,‬
‫ואני לא רוצה למות כאן.‬
‫אז מדוע לא להשקיע‬ ‫את הזמן שלי כאן בלימוד משפטים,‬
‫בלעשות משהו‬ ‫ולנסות להשיב לעצמי את החופש שלי?‬
‫- ספרינגפילד, מקום הולדתו של כביש 66 -‬
‫כשהשופטת גזרה מאסר עולם ועוד 100 שנה…‬
‫הרגשתי שמשא כבד ירד מכתפיי.‬
‫המאסר על ההטרדה בנסיבות מחמירות היה רק…‬
‫לא יודעת, בין שלוש לשבע שנים,‬
‫וסביר להניח שהוא היה משתחרר‬ ‫קודם על התנהגות טובה אולי.‬
‫הרגשתי שהוא לא הצליח…‬
‫בניסיון שלו להרוס אותי.‬
‫אבל אני לא חושבת‬
‫שאפשר באמת להתגבר על ההשפעות המתמשכות‬ ‫של מערכת יחסים כזאת.‬
‫אני חושבת שזה נשאר איתך לתמיד.‬
‫עדיין יש לי רגעים שבהם‬ ‫אני לא רק נועלת את הדלתות,‬
‫אני מצמידה כיסאות מתחת לידיות הדלתות‬ ‫כדי שאיש לא יוכל להיכנס.‬
‫כשאת עוברת דבר כזה, את סובלת מסיוטים.‬
‫דברים קטנים שאת רואה בזווית העין,‬
‫וזה מבהיל אותך לרגע ומחזיר אותך לשם.‬
‫זה קורה לאנשים מכל שכבות האוכלוסייה.‬
‫לא חשוב כמה כסף את מרוויחה,‬
‫לא חשוב אם את אדם טוב.‬
‫אפילו דרך החינוך בילדותך אינה חשובה.‬
‫כשפגשתי אותו לראשונה, הייתה לי תחושה חזקה‬
‫שהוא לא מישהו שמעניין אותי,‬
‫אבל התעלמתי מזה לרוע מזלי, אבל…‬
‫כן, הלוואי שהייתי מקשיבה יותר.‬
‫אני מאמינה‬ ‫שלו פעלתי לפי האינסטינקטים האלו,‬
‫לא הייתי יושבת כאן עכשיו.‬
‫אבל אני חושבת גם‬
‫שאולי הייתי צריכה לעבור את זה‬ ‫כדי לגלות כמה אני חזקה.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬