Když se ohlédnu zpět,
vždycky jsem asi měla problém věřit, že je v lidech zlo…
dokud jsem nepotkala jeho.
A zažila jsem to na vlastní kůži.
KAŽDÝ ROK JSOU VE SPOJENÝCH STÁTECH PŘES TŘI MILIONY PŘÍPADŮ STALKINGU
AŽ 80 % ŽEN, KTERÉ STALKOVAL BÝVALÝ PARTNER, ZAŽILO TAKÉ DOMÁCÍ NÁSILÍ
Ublížit ženě?
Něco takového bych neudělal.
Že bych na ně vztáhl ruku nebo je nějak zneužíval.
To ne, takový nejsem.
TOTO JE PŘÍBĚH PŘÍPADU STALKINGU #14CT-CR00624-01
Nemám rád, když mi někdo lže nebo mě využívá.
A když mám pocit, že mě někdo využívá,
poznáte mou druhou stránku, která nebude hezká.
SERIÁL NETFLIX
Raději bych byl považován za vraha než za stalkera
Chtěla jsem, aby se cítila sledovaná.
Kdokoli může být stalker.
Jsou to strašácké řeči.
Už nejsem tak šílený…
VĚZENÍ JEFFERSON CITY
Jsem Terry Dwayne Morrison.
a odsoudili mě za hrubý stalking.
Dostal jsem čtyři roky.
Vyrostl jsem v Dallasu v Texasu.
Asi jsem byl trochu vzpurné dítě, ne…
Nechodil jsem do školy tak, jak jsem měl.
Cítil jsem se znevýhodněný, protože máma pracovala,
táta byl řidič kamionu a já neměl doma takovou podporu.
Nikdo mě nepovzbuzoval a tak.
SOUKROMÝ POZEMEK
Párkrát jsem viděl, jak táta mámu týrá.
Mám tři starší bráchy, a když jsme vyrostli
a táta chtěl mámu zase zmlátit, zasáhli jsme.
Vzali jsme tu bolest nebo výprask za mámu,
protože ona si nezasloužila, aby ji bil.
Nakonec jsem utekl z domu
a od 11 do 17 let jsem žil s gangy.
VE VĚKU 50 LET ZAČAL MORRISON RANDIT ONLINE
A POTKAL „SADIE“, 54LETOU ZDRAVOTNÍ SESTRU
Svou bývalku Sadie jsem našel na seznamce.
Byli jsme ve stejném věku.
Byla celkem nezávislá. Byla…
Nebyla to nafrněná panička.
Byla spíš domácký typ a to mě na ní přitahovalo.
Naše první rande, to mi zavolala do práce.
Dělal jsem v restauraci a ona se tam chtěla stavit.
Tak jsem ji pozval na oběd.
A bylo to příjemné.
Byla to milá dáma.
Strávili jsme spolu hodně času, jezdili jsme na kolech,
chodili do kina a dělali spoustu věcí, které mám rád.
Jmenuji se Sadie a jsem přeživší stalkingu.
Terryho jsem potkala někdy v květnu, nebo červnu roku 2013.
Pár mých přátel z práce rádo randilo přes internet,
a tak mě přemluvili, abych si založila profil na seznamce, což jsem udělala.
A než jsem se seznámila s Terrym, vyšla jsem si s několika jinými lidmi.
Na první dojem se mi zdál velmi stydlivý, ale milý.
Celkem dobře jsme spolu komunikovali.
Vyměnili jsme si telefonní čísla a začali si psát.
Ale vzpomínám si, že jsem si říkala, že není můj typ.
A pak…
v době, kdy jsem měla přijít o práci,
jsem asi prostě potřebovala s někým mluvit a pak už se to rozběhlo.
Několik měsíců jsem jí každé ráno psal,
ať má v práci hezký den a tak.
A ona mi psala to samé.
Vídali jsme se asi tři měsíce.
Ptala se mě, proč se nenastěhuju, když jsme pořád spolu.
A já vždy změnil téma, protože jak jsem říkal,
nehledal jsem vážný vztah…
se závazky.
LEDEN 2013
KDYŽ SE MORRISONOVY OKOLNOSTI ZMĚNILY, NASTĚHOVAL SE K SADIE
Vyhodili ho z místa, kde bydlel, a mně ho bylo líto.
Tak jsem mu nabídla bydlení u mě.
Ale když se ke mně nastěhoval, pamatuju si, že jsem mu říkala,
že jakmile za rok dokončím školu,
mám v plánu se přestěhovat a on se mnou nepůjde.
Z počátku to bylo v pohodě. Prostě normální.
Vaření večeře, práce, sledování telky.
Ale postupně jsem si všímala, jak se mění.
Byl trochu majetnický.
Třeba když jsem seděla v kuchyni u počítače
a on v obýváku sledoval televizi,
chtěl, abych celou dobu seděla vedle něj.
A já mu říkala, že nechápu, proč bych nemohla dělat, co chci já,
když on taky dělá, co chce.
A tehdy mi začalo docházet, že jsem asi udělala chybu.
Náš vztah se pokazil asi měsíc potom, co jsem se nastěhoval.
Několikrát se tam zastavili různí chlapi a vraceli jí filmy,
nebo chtěla, ať jí uvařím,
ale jídlo, co bylo v ledničce, jsem tam nedával já.
Takže jsem se ptal…
„Kdes to vzala?“
Ale nedala mi na to odpověď.
Měl jsem k ní city. A tak jsem chtěl vědět, jestli mě podvádí.
Ale nikdy mi neodpověděla.
Snažila jsem se vymyslet způsoby, jak se ho zbavit,
a řekla jsem mu, že si musí najít vlastní bydlení,
protože si myslím, že se k sobě nehodíme.
A jakmile jsem mu to řekla,
tehdy se začal chovat násilně.
Jednou jsme večer koukali na televizi, seděli na gauči
a povídali jsme si.
Terry často mluvil o tom, že chce změnit svůj život
a dělat různé věci.
A já mu řekla: „Terry, jestli se chceš vážně změnit
a mít lepší život, musíš zapomenout na tu mentalitu z gangu,
protože ta tě v životě nikam nedostane.“
A on úplně ztichl a už neřekl ani slovo.
Odešel spát a já…
Já tam zůstala a asi ještě 30 minut jsem se dívala na televizi.
Pak jsem šla taky do postele.
Už jsem usínala
a on najednou zvedl nohu,
dal mi ji na bok a shodil mě z postele.
V polospánku jsem se sunula po podlaze
a říkala jsem si,
že se možná jen protahoval a nechtěl to udělat.
Protože jsem byla tak rozespalá, napůl jsem ještě spala.
Vlezla jsem zpátky do postele
a najednou byl na mně a rukama mi svíral krk.
Házel se mnou na posteli, jako bych byla hadrová panenka.
A…
myslela jsem, že to je konec.
V hlavě jsem měla takový hlásek, který mi říkal:
„Nebojuj s ním. Prostě se tomu poddej a brzy bude konec.“
Ale on přestal, vstal
a odešel z ložnice.
Pak jsem vstala a šla do koupelny.
Tam jsem viděla, že mám celé bělmo zkrvavené.
A tři dny jsem krvácela ze střev.
Upřímně věřím, že jsem byla na pokraji smrti.
Byl to pátek večer, kdy jsme se vrátili domů
z hlídaní jejích vnoučat.
Říkal jsem jí, že ráno musím do práce.
A když se ráno probudila, měla monokl.
Řekla mi, že jsem ji uhodil, a já na to, že určitě ne.
Protože když jsme spolu začali chodit,
řekl jsem jí, že pokud na ni někdy vztáhnu ruku, ať zavolá policii.
A tak když mi to pověděla, řekl jsem jí: „Ne, já jsem tě neuhodil.“
Buď tu noc někam odešla, nebo se uhodila sama.
Já nevím.
Nedivil bych se tomu.
ČERVEN 2013
PROSINEC 2013
POZDĚJI TOHO ROKU SE SADIE ODSTĚHOVALA KE SVÉ DCEŘI
Když jsem odešla, vzala jsem si tolik oblečení,
aby mi vystačilo,
a hodně svých věcí jsem v bytě nechala.
Jednou mi v noci poslal několik zpráv,
že mi vybělil všechno oblečení,
že mi zničil všechny fotky a osobní věci,
rozřezal mi boty.
A že všechno je v popelnici před bytem.
VŠE JE V POPELNICI V BÍLÝCH PYTLÍCH
OBLEČENÍ I FOTKY MÁŠ VENKU, SEBER SI TO
Tou dobou mi Terry posílal tak 50 zpráv denně.
A žádná z nich nebyla hezká.
VYHODÍM TO, MÁM TĚ U PRDELE
VŠECHNO JSEM VYBĚLIL, FOTKY JSOU V POPELNICI
Nechával mi vzkazy u sestřenice.
Jezdil kolem domu mé dcery a dával jí do schránky dopisy,
že mě miluje.
„Nemůžu uvěřit, že to děláš.“
Tehdy jsem si uvědomila, že je to stalking.
Bála jsem se.
Když za mnou nějaké auto jelo příliš dlouho,
snažila jsem se ujistit, že vím, kudy se nejrychleji dostat na policii.
Je to jako být v neustálém režimu „uteč, nebo bojuj“.
Je to děsivé. Velmi.
MISSOURI VÁS VÍTÁ
Nejnebezpečnější doba pro ženu, která opouští násilný vztah,
je když odchází ze dveří.
A v tomto případě, když Sadie odešla…
tehdy se dostala do ohrožení.
Jmenuji se Angela Hirschová
a jsem výkonná ředitelka
krizové služby pro znásilnění a zneužívání v Jefferson City.
Když si oběť začne uvědomovat,
že se jedná o nezdravý vztah,
že je izolovaná,
že ji ovládá někdo druhý,
a když podnikne kroky, aby toto ovládání omezila,
tehdy se pachatel začne cítil ohrožený.
A když Sadie vzala svůj život do vlastních rukou
a učinila rozhodnutí, že z takového vztahu odejde,
vytvořila tím období…
dá se říct téměř paniky.
Pro Morrisona.
ANGELA HIRSCHOVÁ PROHLÉDLA ZPRÁVY,
KTERÉ MORRISON SADIE POSLAL PO TOM, CO ODEŠLA
Když říká věci jako: „Já vím, kdy hlídáš,“
vezme tím každodenní situace, které jsou součástí jejího života,
škola, trávení času s vnoučaty,
návštěvy rodiny,
a dokáže je překroutit takovým způsobem, aby se necítila bezpečně,
bez ohledu na to, kde je, co dělá
nebo co udělala, aby si pomohla.
VÍM, KDY JSI VE ŠKOLE, S VNOUČATY, V OBCHODĚ
Myslím, že jí tím chce dát najevo,
že může utéct, ale jemu se neschová.
Že to má pod kontrolou a že ví, co se děje.
Že mu nikdy neuteče.
Představte si muset v tomhle neustále žít.
Takové to je pro oběti stalkingu.
Takhle musí žít.
BŘEZEN 2014
PO TŘECH MĚSÍCÍCH BYDLENÍ U DCERY SE SADIE ZAČALA SKRÝVAT
Pokud jde o Sadie, tak ta udělala všechno, co mohla,
aby se od něj dostala pryč.
A naprosto chápu, proč se začala schovávat.
To u týraných žen vidíme často,
že se musí dostat na místo, které je bezpečné,
kde je nikdo nenajde,
protože tam, kde jsou, to pro ně bezpečné není.
Začít se skrývat byla nejspíš její poslední možnost, jak přežít.
Jen z milosti Boží není tahle žena mrtvá.
Když jsem se začala skrývat,
Terry se i nadále snažil obtěžovat mě i mou rodinu.
Snažil se mi posílat aplikace, aby mohl vysledovat mou polohu.
Vypadalo to jako normální zpráva, ale měla v sobě GPS lokátor.
Vypnula jsem si mobil, a když jsem ho zapnula,
začaly mi přicházet.
Asi 50 zpráv, pořád jen píp, píp, píp.
Byly z jeho čísla, tak jsem je okamžitě smazala.
Neodcházela jsem z domu, pokud jsem nemusela na seminář,
protože jsem se bála být na veřejnosti.
Je těžké vysvětlit pocity tak ohromného strachu.
Kdybych si mohla vlézt do nějaké bedny a zamknout se tam,
bylo by to lepší.
A došlo to do bodu, kdy jsem věděla,
že buď to tak půjde dál do konce mého života
a budu žít ve strachu,
nebo to bude „buď já, nebo on“.
A připravovala jsem se na to, aby to bylo „buď já, nebo on“.
V BŘEZNU 2014
ZÍSKALA SADIE VŮČI TERRYMU MORRISONOVI EX PARTE SOUDNÍ ZÁKAZ PŘIBLÍŽENÍ
TEN MORRISONOVI ZAKAZOVAL SADIE VYHROŽOVAT,
TÝRAT JI ČI JAKKOLI S NÍ KOMUNIKOVAT
Věděla jsem, že ho to jen naštve,
proto jsem čekala, až se začnu skrývat, abych o to požádala.
Hlavně jsem se bála odplaty.
A myslím, že hlavně proto se zejména ženy
bojí o zákaz přiblížení požádat, protože je to jen kousek papíru.
Není nic, co je od vás doopravdy udrží.
I když máte soudní zákaz,
dostanou se k vám dřív než policie.
A co pak?
Nemůžu nijak ochránit své děti.
Nemůžu nijak ochránit sebe.
Je to taková bezmoc.
ZATÍMCO SE SADIE SKRÝVALA, POKRAČOVALA VE STUDIÍCH NA ZDRAVOTNÍ ŠKOLE
VYŠŠÍ ODBORNÁ ŠKOLA V OZARKS, KAMPUS RICHWOOD VALLEY
BŘEZEN 2014
PĚT DNÍ PO ZÍSKÁNÍ OCHRANNÉHO PŘÍKAZU
NAVŠTÍVILA SADIE SVOU ŠKOLU, ABY JE O MORRISONOVI INFORMOVALA
Pamatuju si, že to bylo ráno.
Právě jsem dokončil ranní obhlídku
a volali mi, že za mnou přišla jedna studentka.
Když jsem došel k přepážce, stála tam Sadie.
Řekla mi, že má s sebou kopii zákazu přiblížení pro jednoho muže,
tak jsem jí pověděl, že zapojíme i místní policii,
protože to zní vážně.
Jsem Jerome Ransome.
Jsem vedoucí bezpečnosti v kampusu Richwood Valley
v Nixě v Missouri.
Šli jsme do ředitelovy konferenčky,
ona seděla tady u stolu,
místní policista seděl tamhle a já tady vepředu.
Prošli jsme její dokumentaci a probírali strategii.
Dost se ho bála. A šlo vidět, že je hodně nervózní.
Zdála se rozrušená.
Říkala nám, že ví, že se tu objeví.
„Já to vím. On se nebojí.“
A když jsme došli ke dveřím, otočil jsem se na ni a řekl jí:
„Myslím, že pan Morrison už tu je. To bude asi on.“
Přikázal jsem jí zůstat, že se podívám.
Pak jsem pokračoval ke studentské přepážce a viděl ho tam stát.
Sešli jsme sem dolů.
Tyhle dveře byly otevřené jako teď.
A tady na tyhle jsme ho přitiskli.
A přišpendlil jsem ho k nim.
Řekli jsme mu: „Porušujete zákaz přiblížení.“
Policista ho informoval, že je zatčen.
Morrison odpověděl, že neví, o čem to mluvíme.
A z kapsy jsem mu vytáhl ochranný příkaz, který mu byl doručen.
A řekl jsem mu: „Možná to nechápete, je to tohle.“
A ukázal jsem mu to.
Odvedli jsme pana Morrisona k policejnímu autu,
a odvezli ho do okresní věznice za porušení zákazu přiblížení.
Sadie byla vyděšená.
Byla naprosto vyděšená, když ho viděla.
Jsem rád, že za mnou přišla
a byla dost odvážná na to, aby řekla, že se někoho bojí.
Kdyby Sadie tu žádost nepodala,
jen bychom ho požádali, aby odešel, a on by odešel.
Ale díky tomu zákazu přiblížení jsme měli právo ho zatknout.
MORRISON BYL KRÁTCE ZADRŽEN V OKRASNÍ VĚZNICI,
ALE POTÉ BYL PROPUŠTĚN
DUBEN 2014
O DVA TÝDNY POZDĚJI
SPATŘIL POLICISTA MORRISONA BLÍŽIT SE KE KAMPUSU PODRUHÉ
Pan Morrison zastavil,
vyskočil z auta a rozběhl se k policejnímu autu.
Policista vystoupil z vozu a vytáhl zbraň.
Namířil na pana Morrisona a začal vydávat rozkazy.
Policista Morrisona zatkl.
Byl vzat do vazby a podruhé za dva týdny do okresního vězení v Christian County.
MORRISONOVO DRUHÉ ZATČENÍ VYÚSTILO V OBVINĚNÍ ZE STALKINGU
KLÍČOVÝ DŮKAZ PROTI NĚMU BYL NALEZEN V ZÁPISNÍKU OBJEVENÉM V JEHO AUTĚ
Jsem Janette Bleauová.
A jsem státní zástupkyně,
vedu obžaloby už 20 let.
Ten zápisník jsme dostali 1. dubna, kdy byl zatčen.
A to, co v něm stálo,
nám jen zvýšilo povědomí o tom, jak moc je ten chlap nebezpečný.
Stálo tam také: „Chci, abys řekla, že se musíš zabít.“
„Je to pro tebe konec.“
Další věc, která je velmi znepokojivá, pochází také z tohoto zápisníku.
Píše tu: „Mám pro tebe pistoli.“
Našli jsme dopisy, které poslal po vydání ochranného příkazu,
a na jedné stránce píše:
„Už jsi prohrála, protože jsi zavolala policii a požádala o zákaz přiblížení.
To mi má zabránit s tebou mluvit?
To určitě. Musíš se dál skrývat.
Skonči se školou,
protože jestli tam pojedeš, sama, nebo s někým,
budu tě z parkoviště sledovat
a počkám, abych zjistil, kde bydlíš.“
To jsou výhrůžky.
Aktivně ji pronásleduje a říká jí, že ji sleduje.
A všechny ty zprávy.
„Utábořím se u tvého domu. Budeš se mnou mluvit.
Proč jsi mi to udělala?“
„Přijdu do tvé školy a do domu tvé rodiny, jestli to je to, co chceš.“
Byla bych vyděšená.
A Sadie určitě byla taky.
Byla vyděšená, protože věděla, že ví, kde její rodina žije.
OBVODNÍ SOUD V CHRISTIAN COUNTY
Já jsem věděla, že ho musíme udržet ve vazbě,
protože kdyby se dostal ven, byl by pro ni hrozbou.
Už věděl, že ho dvakrát nahlásila policii.
Dvakrát ho zatkli,
takže mi bylo hned jasné, že to musíme brát velmi vážně.
DUBEN 2014
16. DUBNA 2014 ZAČALO MORRISONOVO PŘEDBĚŽNÉ SLYŠENÍ ZA HRUBÝ STALKING
JUSTIČNÍ CENTRUM CHRISTIAN COUNTY
Z předběžného slyšení jsem měla velké obavy,
protože mě znepokojovalo, že Sadie s ním bude v jedné místnosti,
bude ho muset vidět, bude na něj muset ukázat
a říct: „To je Terry Morrison, který mě pronásledoval.“
VELKÁ PEČEŤ STÁTU MISSOURI
Podali návrh na zrušení.
V několika případech požádali o změnu soudce.
Bylo je jedno odložení za druhým.
Nevím, jestli si myslel, že když to bude zdržovat,
tak to Sadie nakonec přestane bavit a prostě řekne: „Kašlu na to.“
Nemyslel si, že z toho něco bude,
že se to nestane.
DUBEN 2014
NAKONEC BYL MORRISON V ČERVNU 2015 SHLEDÁN VINNÝM ZE STALKINGU
A ODSOUZEN NA ČTYŘI ROKY VE VĚZENÍ
Řekla mi, že je konec, že už mě nemiluje,
že se mnou nechce mít už nic společného
a nechce se mnou mluvit.
Takže jo, je to…
Chápu, že to mohl být stalking, když už jsem si vyhledal, co to je a…
o čem vlastně stalking je.
Asi jsem to udělal kvůli tomu, aby se bála, abych ji vyděsil.
Vím, že to bylo špatné,
protože měla vážně strach.
A nevěděla, čeho jsem schopný.
Ale prostě jsem to chtěl jen uzavřít, o tom byl i ten stalking.
Nechtěl jsem Sadie fyzicky ublížit.
Nevztáhl bych na ni ruku. Jenom jsem chtěl odpovědi.
Proč udělala to, co udělala, a říkala o mně takové věci.
O to šlo.
Říkala věci, které nebyly pravdivé,
protože já nejsem žádný tyran.
Netýrám ženy.
Nikdy bych ženě neublížil,
protože jak jsem říkal, já jsem muž a ona je žena.
Ona je ten slabší článek a…
nelíbilo se mi, že mě označila za stalkera.
To je…
To je jako být označený za pedofila…
Je to to nejhorší z nejhorších.
Připadám si jako úchyl, jako…
že lidi…
Raději bych byl považován za vraha než za stalkera.
Pan Morrison byl už v minulosti násilný.
Větší násilí než vražda už neexistuje.
Jsem Scott Hill. Jsem policista ze Springfieldu v Missouri.
A 23. září 2011 jsem byl na hlídce,
když jsme obdrželi hlášení o střelbě.
OSMNÁCT MĚSÍCŮ PŘED TÍM, NEŽ MORRISON POTKAL SADIE,
BYLA SPRINGFIELDSKÁ POLICIE PŘIVOLÁNA K NÁSILNÉMU INCIDENTU
Žena, později identifikovaná jako Pristina Tynerová,
byla střelena do hlavy.
Svědci označili Terryho Morrisona
jako podezřelého, který střílel,
a později byl policií zatčen za vraždu.
Pokoj 212. Tady vešel pan Morrison do místnosti
a konfrontoval je se zbraní.
Svědci uvedli, že se natáhl tady přes zábradlí
a zastřelil ji, když sbíhala po schodech.
Žena v místnosti pana Morrisona znala už z minulosti
a dokázala ho identifikovat z fotky,
takže byl o čtyři dny později zatčen.
V ZÁŘÍ 2011 OBVINIL OKRESNÍ PROKURÁTOR Z GREENE COUNTY TERRYHO MORRISONA Z VRAŽDY
ALE JEHO PŘÍPAD SE NIKDY NEDOSTAL K SOUDU
JUSTIČNÍ CENTRUM GREENE COUNTY
Hlavní svědkyně ho odmítla identifikovat jako podezřelého.
Byla vyděšená.
Na ulici se proslýchalo, že měla být možná terčem ona,
ne ta druhá oběť.
Takže si myslím, že to ji vážně vystrašilo,
byla v tom zapletená mnohem víc, než chtěla,
a její kamarádka byla zavražděna přímo před ní.
Mohlo se to stát i jí.
POLICEJNÍ STANICE VE SPRINGFIELDU
MORRISONŮV PŘÍPAD VRAŽDY BYL CELÉ ČTYŘI ROKY ODLOŽEN
PAK SE DETEKTIVOVÉ DOZVĚDĚLI, ŽE JE VE VĚZENÍ ZA STALKING
Vražda nikdy nezmizí. Neexistuje promlčecí lhůta.
Takže jsem věděl, že ještě budeme mít šanci.
O Sadie jsem se dozvěděl, protože byla obětí toho stalkingu.
A věděl jsem, že pokud máme získat nové informace,
tohle byl jeho poslední vztah,
jestli si byli blízcí, možná jí něco o té vraždě řekl.
Takže jsem si s ní chtěl promluvit.
Když jsem ji vyslýchal, rozplakala se.
Žila v takovém strachu.
Vážně věřila, že kdyby se dostal ven, našel by si ji a zabil by ji.
Ten strach, který jsem cítil z jejích očích a z toho výslechu,
ten si nevymyslíte, to nejde předstírat.
A pověděla mi o tom, jak jí jednou řekl, že ji zabil.
A to bylo podle mě u soudu velmi důležité,
když si porota vyslechla, že své poslední partnerce přiznal,
že oběť z tohoto případu zavraždil.
Když mi volali, byla jsem v šoku.
Terry šel do vězení za hrubý stalking.
A pak mě kontaktoval detektiv Hill.
Chtěl se mě zeptat, jestli nevím něco o vraždě.
Jednou mi to večer zničehonic řekl.
Řekl: „Jo, zabil jsem tu ženskou, ale nikdo jiný než ty o tom neví
a já všechno popřu.“
V tu chvíli jsem nic neřekla. Na nic jsem se neptala.
Nechtěla jsem to vědět.
Čím míň jsem věděla, tím líp pro mě.
SADIE BYLA POŽÁDÁNA, ABY SVĚDČILA PROTI MORRISONOVI U SOUDU,
OHLEDNĚ JEHO PŘIZNÁNÍ K VRAŽDĚ
Nechtěla jsem svědčit,
protože co kdybych svědčila, ale oni ho neodsoudili?
Ale pak jsem o tom asi začala přemýšlet a řekla si, co můžu ztratit?
Protože pokud moje svědectví může nějak pomoct,
tak to bude přínosem i pro mě, ne že…
To zní strašně, ale bála jsem se, že ho pustí.
Vážně jsem se toho děsila.
DNE 12. BŘEZNA 2018 BYL MORRISON SOUZEN ZA VRAŽDU PRISTINY TYNEROVÉ
Když jsem šla k tomu soudu, bylo to nervy drásající.
SOUDNÍ SÍŇ JESSICY KRUSOVÉ
Pamatuju si, že jsem došla na místo a…
Myslím, že když jsem viděla porotu, Terryho a všechny tam, že to prostě…
A vím, že viděli, jak se třesu, protože jsem se strašně třásla.
Nechtěla jsem se na něj podívat.
Letmo jsem na něj pohlédla, ne na dlouho, ale…
moje dcera, Bůh jí žehnej, ta má bojového ducha.
Ta se na něj podívala, chtěla s ním navázat oční kontakt,
aby mu dala najevo, že nevyhraje.
DNE 14 . BŘEZNA 2018, POUZE PO DVOU DNECH U SOUDU,
BYL TERRY MORRISON SHLEDÁN VINNÝM Z VRAŽDY
Když se vrátili s verdiktem,
že je shledán vinným, málem jsem omdlela radostí.
Tolik se mi ulevilo, rozbrečela jsem se.
A vzpomínám si, že pak vyšla dcera té ženy,
protože její dcera měla s sebou malou holčičku, miminko.
Přišla za ní advokátka svědků a dala jí ruku přes rameno.
A přivedla ji za mnou.
A řekla…
„Tato žena pomohla dostat vraha tvé matky do vězení.“
To bylo těžké.
SOUDCE ODSOUDIL TERRYHO MORRISONA K DOŽIVOTÍ
S MOŽNOSTÍ PODMÍNKY, PLUS STO LET
Nevěděla, čeho jsem schopný,
dokud mě neodsoudili za vraždu druhého stupně.
Takže jo, bojí se mě.
A vím, jak to vypadá.
Že jsem násilný člověk, kterého by nikdy neměli pustit.
Ale v podstatě jsem samotář.
Jsem člověk, co má rád svůj klid.
Já se na to dívám takhle.
Budu nebezpečný,
když mě postavíte do situace, kdy musím dokazovat svou autoritu,
že můžu být ten člověk, kterého nechcete vidět.
Jo, mám sice možnost podmínky,
ale v mém věku, v 59 letech, umřu ve vězení.
Nikdy se nedostanu ven.
Vlastně je to doživotí. Je to rozsudek smrti.
Ale nikdy se nevzdám.
Jak jsem říkal, budu bojovat, dokud budu moct o propuštění žádat.
Nemám tu co jiného na práci, než bojovat.
Necítím se tu dobře. Nechci tady být.
Nechci tu umřít.
Tak proč bych tu nestrávil ten čas učením se o právu a zákonech
a nesnažil se nějak zase získat svobodu?
Když soudkyně řekla doživotí plus sto let…
měla jsem pocit, že mi spadl kámen ze srdce.
Trest odnětí svobody za hrubý stalking byl jen…
nevím, tři až sedm let,
a možná by ho pustili dřív za dobré chování.
Takže jsem měla pocit, že se mu…
nepodařilo mě zničit.
Ale nemyslím si,
že se někdy vážně můžete dostat přes následky takového vztahu.
Ty s vámi zůstanou navždy.
Pořád jsou chvíle, kdy nejen že zamknu dveře,
ale dám pod kliky i židle, aby se dovnitř nikdo nedostal.
Když si něčím takovým projdete, máte z toho noční můry.
Koutkem oka zahlédnete nějakou maličkost a…
A na okamžik vás to vyděsí a vrátí vás to zase zpátky.
Tohle se stává lidem z různých vrstev.
Je fuk, kolik vyděláváte.
Je fuk, jak dobrý jste člověk.
A nezáleží ani na vaší výchově.
Když jsem ho poznala, měla jsem silný pocit,
že to není někdo, o koho bych měla zájem,
ale bohužel jsem to ignorovala…
Jo, kéž bych se víc poslouchala.
Kdybych se těmi instinkty řídila, myslím, že bych tady teď neseděla.
Ale taky si myslím,
že jsem si tím možná musela projít, abych zjistila, jak silná jsem.
Překlad titulků: Beata Krenželoková