Jag känner att i princip vem som helst kan bli en stalkare,
under rätt omständigheter.
När jag ser tillbaka på allt så är det inte sån jag är.
VARJE ÅR FÖREKOMMER FLER ÄN TRE MILJONER STALKNINGSFALL I USA
Det kändes som om jag drömde.
Som om jag gick i sömnen.
Jag ville ingå i ett sammanhang.
Jag tappade kontrollen.
Det gjorde att jag släppte fram min ilska och mina fantasier.
40 % AV ALLA STALKNINGSFALL ESKALERAR TILL VÅLD
DET HÄR ÄR HISTORIEN OM INTERN #01420621
Vart jag än tog vägen så följde han ständigt efter.
Han sa att han skulle ge sig på nån som stod mig nära.
Den som kan orsaka sån skada är psykopat.
EN NETFLIX-SERIE
Jag kallas hellre för mördare än för stalkare.
Jag fick en kick av att hon kände sig iakttagen.
Vem som helst kan bli en stalkare.
Det där är struntprat.
Fullt så galen är jag inte.
EN FÖRFÖLJD FAMILJ
SAN ANTONIO, TEXAS
Jag har inte stött på nåt liknande fall tidigare.
Det var ett mycket otäckt fall av stalkning.
Om man ser händelserna som utgör stalkning var och en för sig,
så känns de inte farliga eller ens olagliga.
Men tillsammans och komprimerade så skapar de rädsla
och kan många gånger kulminera i nåt mycket våldsamt.
MARK W. STILES-ANSTALTEN
Jag heter Ruben Antonio Jaramillo.
I FEBRUARI 2007 DÖMDES RUBEN JARAMILLO TILL 40 ÅRS FÄNGELSE
Jag blev anklagad för att stalka min…
Min före detta flickvän, hon var min flickvän då.
Allt var så kaotiskt just då.
Jag var förvirrad och tankarna var fördunklade.
Sen urartade det och blev som det blev.
JARAMILLOS FÄNGELSESTRAFF SATTE PUNKT FÖR NÄSTAN TVÅ ÅR AV STALKNING
Min barndom var oregelbunden, kan man säga.
Vi flyttade runt från delstat till delstat.
Pappa dök upp då och då,
när han lyckades hitta mamma,
och jag fick aldrig slå rot nånstans.
Vi var mer som landstrykare.
Jag har aldrig haft några vänner eller nåt sånt.
I vilken stad vi än bodde blev jag retad,
så det spelade också in, eftersom…
Eftersom jag blev retad höll jag mig mest för mig själv.
Min dröm var att ha fru, barn och hus, och kunna försörja familjen.
Det har alltid varit min dröm.
Jag har dejtat lite grann, men oftast har det…
Jag dejtade, men tjejen…
Det har oftast slutat med att tjejen blivit ihop med min kompis
eller nåt av mina syskon, eller så.
På grund av det har jag haft svårt att lita på tjejer.
SOM 29-ÅRING BÖRJADE JARAMILLO JOBBA PÅ ETT ÄLDREBOENDE I SAN ANTONIO I TEXAS
När jag jobbade på äldreboendet hängde tjejerna som jobbade där efter mig.
De var efter mig och ville dejta.
Jag var lite för blyg, och visste inte vem…
Hur skulle jag kunna välja nån av dem?
EN AV JARAMILLOS KOLLEGOR VAR 45-ÅRIGA "MARIA"
Hon tog kontakt och började stöta på mig.
Jag var inte så intresserad. De flesta som jag hade dejtat
hade varit mellan 18 och 24. Aldrig äldre än 24.
Men just då kände jag mig ensam.
Jag hade egentligen ingen att prata med.
Men när Maria dök upp kunde jag dela med mig av mina problem.
Vi pratade, och det ena ledde till det andra…
Vi började kyssas.
Och sen började vi bara dejta.
När jag träffade Ruben hade jag en annan relation.
Jag var gift i 18 år.
Det var ett slitigt äktenskap.
När jag träffade Ruben
var det som att få nån att luta sig mot,
nån att prata ut hos.
"MARIA" VILL HÅLLA SIN IDENTITET HEMLIG FÖR ATT SKYDDA SIG SJÄLV OCH SIN FAMILJ
Det hela började när jag jobbade på ett äldreboende.
Och så fick han anställning där, och han var lätt att prata med.
Han var väldigt snäll och gullig.
Jag blev väl kär i honom, jag attraherades av honom.
Han var ung.
Jag var väl 18 år äldre.
Månaderna gick, och jag bestämde mig för att lämna min man
och flytta in hos Ruben.
MARIA LÄMNADE SIN MAN OCH DERAS TRE VUXNA BARN FÖR ATT VARA MED JARAMILLO
Efter det gick allt väldigt bra.
Han älskade att gå ut och köpa presenter till mig.
Jag hade inte en tanke på att han skulle kunna göra nåt sånt.
En dag kom hon hem till mig och sa:
"Jag har skilsmässopappren här. Jag har skilt mig."
"Varför det?" sa jag. "För att jag vill vara med dig."
"Visst…"
Jag gillade ju henne och så,
så jag tänkte att vi väl kunde se hur det utvecklades.
Man kan säga att det var nåt jag ville ha.
Hon hade en familj, vilket hade saknat under min uppväxt.
Men när jag träffade familjen var de avoga mot mig.
Det blev vändpunkten.
Hennes föräldrar sa till mig att jag var för ung för henne
och att jag borde hitta nån i min egen ålder.
Då förstod jag att nåt var galet.
Mitt första intryck av Ruben var att han var tystlåten och blyg.
Hon trodde att hon var kär i honom.
Hon är ung i sinnet.
MARIAS DOTTER
Hon tyckte nog att de var som gjorda för varandra.
Men jag gillade det inte.
MARIAS DOTTER "VERONICA" HAR OCKSÅ BETT OM ATT FÅ VARA ANONYM
Min släkt tyckte att han var obehaglig.
De gillade honom inte, i synnerhet på grund av åldersskillnaden.
Personligen såg jag deras förhållande
som en pojkvän-/son-relation.
Hon pysslade om honom, som man gör med ett barn.
Hon kunde inte ens hälsa på vår släkt utan att ta med honom.
Han behövde följa med, som ett litet barn.
Han skulle alltid vara delaktig i allting, och han sa konstiga saker.
2001 fick jag veta att jag väntade mitt första barn.
Då sa han till mamma
att han ville uppfostra min dotter tillsammans med henne.
Vilket är galet.
"Skämtar du?" tänkte jag.
"Varför skulle jag och min sambo inte vilja ha vårt barn?"
Det var bara en av de saker som skvallrade om hans skeva verklighetsbild.
Ruben gav henne mycket uppmärksamhet, och jag tror att hon hade behov av det…
…tills hon drog slutsatsen att han var otrogen mot henne.
I ungefär fyra år hade vi ett jättebra förhållande.
Men när jag hade varit på jobbet och kom hem till lägenheten
såg jag kvinnosaker där och frågade vem som hade varit där.
"Mina väninnor", sa han.
Jag misstänkte att han var otrogen.
Det där bara fortsatte.
Det sårade mig.
Han förnekade det,
men jag började känna att det inte skulle fungera mellan oss.
I SLUTET AV 2003 BESLÖT MARIA ATT GÖRA SLUT
OCH FLYTTA FRÅN LÄGENHETEN HON DELADE MED JARAMILLO
Jag sa till Ruben att jag skulle lämna honom, och han frågade varför.
"Jag älskar ju dig", sa han.
Ruben bönade och bad: "Lämna mig inte."
Då ringde jag till min dotter och min syster.
Jag kände på mig att nåt kunde gå snett.
När mamma sa att hon ville lämna honom blev jag så lättad
och glad att kunna säga: "Nu hämtar vi dina saker och flyttar ut."
Jag visste inte vad som kunde hända.
Jag och min moster åkte för att hämta mammas saker i deras lägenhet.
När vi kom in i sovrummet
var han där i sängen med en kniv i handen.
Vi såg oss omkring i rummet och på tre av väggarna stod det:
"Dö, dö, dö."
"Dö" på en vägg, "dö" på en annan och "dö" på en tredje…
…skrivet med hans blod.
Mamma ville inte att vi skulle ringa polisen.
"Vi bara åker härifrån och lämnar honom här."
Jag ville dö där och då. Jag kände hjärtat bulta.
Jag ville gråta, för jag hade hoppats på henne.
Jag försökte ta kontakt med henne och allt möjligt,
för alla känslor bara kom som en flodvåg.
Formellt sett hade jag varit otrogen,
men jag ville ta kontakt med henne
för att se om vi kunde lösa den här känslokonflikten på nåt sätt.
Jag är inte så bra på att läsa subtila vinkar och sånt.
Jag är mer sån att om du vill mig nåt,
så får du säga det rätt ut om jag ska förstå,
för jag fattar inte underförstådda saker och sånt.
TROTS ATT MARIA HADE GJORT SLUT
FORTSATTE JARAMILLO ATT KONTAKTA HENNE
Jag försökte kontakta henne genom att skriva brev.
Det pågick ett tag.
När jag ställde en fråga förblev den obesvarad,
så jag behövde få kontakt med henne
för att få svar, men det gick inte.
Ju mer jag försökte, desto sämre gick det, och desto mer…
Det dök upp fler och fler frågor som inte fick svar.
UNDER ÅREN 2004 OCH 2005 BOMBARDERADE JARAMILLO MARIA MED HUNDRATALS BREV
Jag hade trave efter trave med brev som han hade lämnat på min bil.
Det stod att han ville prata igenom saker och att han älskade mig.
Att han inte skulle göra mig illa, utan bara ville att vi skulle bli ihop igen.
Vid det här laget började jag bli orolig.
Stalkning är ett allvarligt brott
som inbegriper ett upprepat och enträget beteende
som får offren att känna sig hotade, trakasserade och rädda,
och som kan övergå i våld.
Jag heter dr Hae Rim Jin och jag forskar om våld i nära relationer.
Jag har i mitt arbeta studerat en stor mängd fall av stalkning.
Det här är brev som mr Jaramillo skrev till Maria.
De vittnar om hans stalkningsbeteende.
Min bedömning är att hans fall är mycket, mycket farligt.
Hans brev har gett mig insyn i hans tankegångar.
En sak som upprepas är: "Jag älskar dig. Varför fattar du inte att jag älskar dig?"
Och hon fattar, men hon vill inte.
Det här stämmer in på profilen av en avvisad stalkare.
Hans enda motiv till att stalka Maria
är att han inte kan acceptera att hon har lämnat honom.
Mr Jaramillo skriver också ofta att han är beredd att dö för henne,
vilket understryker att han upplever att han inte har nåt kvar att förlora.
Det är hon eller inget. Det gäller hans liv också.
Sannolikheten för att det kan bli farligt är ganska hög.
Det här brevet får varningsklockor att ringa.
"Om vi inte är ihop ger det mig rätten
att ge mig på din familj som kom emellan oss.
Men om vi är ihop har jag ingen rätt att ge mig på dem."
Han lägger skulden för att det är slut på hennes familj.
Han antyder:
"Jag vet att dina föräldrar var ett skäl till att det tog slut,
och jag kan göra dem illa, särskilt om du inte kommer tillbaka till mig."
Hans brev visar att våldet verkligen var oundvikligt.
Det skulle ske, för han vägrade släppa taget.
Ruben stalkade mig på mina jobb.
Han stod parkerad på hörnet
så att jag skulle se honom och börja springa.
Han gav sig inte.
Han skrev i breven att han inte skulle ge sig.
Vid det laget var jag riktigt rädd.
Vart jag än tog vägen så följde han ständigt efter.
Han visste var mina föräldrar bodde och var min dotter bodde.
Efter det här behövde vi vara på vår vakt.
Han började lämna brev hemma hos mig, tejpade fast dem på min dörr.
På ett av breven stod det att om jag inte gav mamma breven
skulle han sätta upp nakenbilder på henne i mitt bostadsområde.
Och det gjorde han.
Jag visste inte vad som skulle hända härnäst.
Jag flyttade till en annan lägenhet.
Jag ville gömma mig.
Jag ville inte att han skulle veta var jag bodde,
för han hotade med att döda mig om hon inte gick tillbaka till honom.
TROTS ATT BÅDE MARIA OCH VERONICA FLYTTADE FORTSATTE JARAMILLO ATT STALKA DEM
Han stalkade flera i vår familj.
Han smög runt på olika ställen.
Han var vid ytterdörren till min brors och hans flickväns lägenhet,
och hon var livrädd.
Han körde förbi hemma hos alla i familjen.
Min kusin, min bror, mina morföräldrar, jag…
Alla fick sig en del av stalkningen.
Mamma fick mycket ilska riktad mot sig.
"Du tog in galningen i vår familj, och nu vet han var vi alla bor."
Hon visste inte vad som skulle hända.
Jag tror att hon tänkte att han bara skulle försvinna med tiden.
I SEPTEMBER 2005 PÅSTÅR SIG JARAMILLO HA BESLUTAT
ATT BRYTA KONTAKTEN MED MARIA OCH HENNES FAMILJ
MEN HAN VILLE TA ETT SISTA FARVÄL AV MARIAS FÖRÄLDRAR
Jag hade bestämt mig för att lämna henne och hennes familj bakom mig,
för jag hade fått nog.
Jag gick mot hennes föräldrars hem.
Jag tänkte be dem fara åt helvete.
Jag skulle be dem säga åt henne att inte kontakta mig,
för jag ville inte ha mer med henne att göra.
PÅ VÄGEN DIT STANNADE JARAMILLO TILL FÖR FLERA INKÖP
Jag tänkte ge henne en sista gåva, för som det står i skriften,
de som hatar en ska man typ välsigna eller älska.
Så jag gick in i en kinesisk butik
och köpte leksakshandklovar till hennes barnbarn,
och så hade jag en leksakselpistol.
JARAMILLO VÄNTADE UTANFÖR MARIAS FÖRÄLDRARS HEM I FLERA TIMMAR
Och jag började be, och…
Jag sa: "Herre, snälla hindra mig."
"Hindra mig från att konfrontera hennes föräldrar,
för jag känner att jag kommer att göra nåt galet."
POLISENS BILDER
KLOCKAN 21.24 ÅKTE POLISEN UT PÅ ETT LARM
OM ATT JARAMILLO HADE ANGRIPIT MARIAS FÖRÄLDRAR
Det som skedde den 26 september 2005
är det slutgiltiga resultatet av Rubens stalkningsresa.
EMILY ANGULO, BITRÄDANDE DISTRIKTSÅKLAGARE
Det här är uppfarten
där Ruben gav sig på Marias far.
Han hade med sig tre par handfängsel och silvertejp.
Nu filmar de elpistolen eller kofösaren som han lämnade på platsen.
Allt detta tyder på att nåt mycket våldsamt har utspelat sig.
Jag kom till huset och ringde på.
Hennes pappa kom runt knuten och vi hoppade till båda två.
Och han kom emot mig, som om han föll.
Jag trodde att han angrep mig,
så jag tog fram leksakselpistolen och knuffade ner honom.
Jag såg att han tog sig för hjärtat och förstod att han fick en hjärtattack.
Jag försökte lyfta honom, men orkade inte. Då kom mamman och började skrika,
så jag släppte honom och gick till henne och sa att jag inte ville dem illa,
men hon vägrade lugna sig,
så jag chockade henne med leksakselpistolen.
Jag lyfte upp henne
och jag hade ju leksakshandklovarna,
så jag tog ett par såna och satte dem på henne.
Sen satte jag henne i vardagsrummet.
Han satte handfängsel på båda två.
Han tog in modern i huset
och gick tillbaka ut för att ta itu med Marias far.
Marias mor lyckades göra sig fri
och springa över gatan och få hjälp av en granne.
De ringde larmcentralen och polisen kom dit ganska snabbt.
Han blev avbruten, så han tog deras bil och körde iväg.
Jag hade inte för avsikt att göra nån illa.
Jag hatar folk som gör folk illa.
Och när jag blickar tillbaka, så var det inte sån jag var.
Det är inte sån jag är.
Ruben säger att han inte hade för avsikt att göra nån illa,
för han hatar folk som gör folk illa.
Han försöker inte bara tona ner sin egen skuld,
utan förändra narrativet.
Hans vanföreställningar är…ganska robusta.
Elpistolen var ingen leksak.
Den orsakade en så allvarlig hjärtattack
att Marias far behövde en kranskärlsoperation,
vilket jag anser bekräftar saken.
Han är inte beredd att ta ansvar för den skada som han har åsamkat familjen.
JARAMILLO AVVEK FRÅN BROTTSPLATSEN INNAN POLISEN KOM
MARIA OCH VERONICA KOM DIT KORT DÄREFTER
Det var ambulanser och poliser där.
Min syster skrek åt mig.
"Ditt ex har attackerat mamma och pappa!"
Och då fick jag så dåligt samvete och såna skuldkänslor,
för han hade gjort det här för att jag vägrade ta tillbaka honom.
Jag skämdes så.
POLISEN INFORMERADE FAMILJEN ATT JARAMILLO VAR PÅ RYMMEN
Det var så läskigt att inte veta var han kunde vara.
Jag gav en bild på honom till personalen på förskolan där min dotter gick,
och berättade för dem om situationen.
Jag var rädd för att han skulle hitta mig och min dotter.
Han kanske tänkte döda mig för att komma åt min dotter.
Jag visste inte vad han kunde göra. Det är rädslan i att inte veta.
Var skulle han dyka upp?
En av nätterna då han var på rymmen var jag hemma hos min bästa vän,
och där fick jag kraftig panikångest.
Jag trodde verkligen att jag skulle dö.
Jag trodde att jag skulle dö.
ARTON DAGAR EFTER ATTACKEN GREPS JARAMILLO VID USA:S GRÄNS MOT MEXIKO
HAN FÖRDES TILLBAKA TILL SAN ANTONIO FÖR ATT ANHÅLLAS
TROTS TVÅ ÅRS FÖRFÖLJELSER
ÅTALADES INTE JARAMILLO FÖR STALKNINGEN AV MARIA
Jag bestämde mig för att bara väcka åtal för grovt rån.
Stalkning är svårare och alla faktorer måste bevisas bortom allt rimligt tvivel.
Det är många små handlingar som måste bevisas,
i stället för bara en handling.
I TEXAS ÄR MAXSTRAFFET FÖR GROV STALKNING TIO ÅRS FÄNGELSE
MAXSTRAFFET FÖR GROVT RÅN ÄR 99 ÅRS FÄNGELSE
Grovt rån brukar räknas som ett brott av första graden, liksom mord,
och kan ge 5 till 99 års eller livstids fängelse.
Vi hade stark bevisning för väpnat rån.
AVGÖRANDE FÖR ÅKLAGARSIDAN VAR DE BEVISFÖREMÅL
SOM JARAMILLO HADE LÄMNAT EFTER SIG PÅ UPPFARTEN
HANDFÄNGSEL
Det här målet utmärkte sig i det att Ruben hade lämnat bevis för sin avsikt
efter sig på brottsplatsen.
ELPISTOL
Han hade en plastkasse med sig som han lämnade när polisen kom,
och i den låg en lapp
med en redogörelse för vad Ruben hade planerat att göra.
Han skriver: "Hämta pengar, hämta check och lös in den.
Elpistol, fyra par handklovar.
Hitta föräldrarna, enbart mamma och pappa.
Sätt handklovar på mamma och pappa.
Lås grinden och kör mot Mexiko.
Dumpa föräldrarna i ett dike.
Kör tillbaka, hämta Marias dotter, hämta bilen med henne,
hämta Marias dotters dotter, och kör henne med den gröna skåpbilen.
Leta efter Maria, hitta Maria.
Hämta chevan, kör den till Mexiko,
flytta in i ett hus och bo i Mexiko för alltid."
Det handlar alltså om fem personer som Ruben planerade att kidnappa
och ta med sig i hopp om att vinna Marias hjärta.
Ruben led helt uppenbart av vanföreställningar.
Det gjorde honom inte oförmögen, det gjorde honom inte galen,
men det gjorde honom mycket farlig.
DEN 5 FEBRUARI 2007 STOD RUBEN JARAMILLO INFÖR RÄTTA FÖR GROVT RÅN
HAN NEKADE TILL SAMTLIGA ANKLAGELSER
De tog upp svaranden i vittnesbåset. Han var försvarets enda vittne.
Han verkade inte kännas vid ansvaret för sina handlingar.
Han verkade inte tycka att hans relation med Maria
var nåt annat än en kärlekshistoria.
Det var inget bra försvar. Vår bevisning mot honom var robust,
och det rådde nog inget tvivel om att Ruben Jaramillo var farlig.
ÄVEN OM ÅTALET INTE GÄLLDE STALKNING
VAR JARAMILLOS BROTT MOT MARIA CENTRALA I ÅKLAGARSIDANS FRAMSTÄLLAN
Det grova rånet som vi åtalade honom för var bara kulmen
av all den stalkning han hade utsatt Maria för.
Så även om hon inte var huvudvittne för det brott som vi åtalade honom för
tror jag att juryn på ett rimligt sätt vägde in faran i situationen.
Maria var utan tvekan en sargad kvinna. Känslomässigt sargad.
Hon utsattes för mycket misshandel av mr Jaramillo.
DEN 6 FEBRUARI 2007 GICK MARIA MED PÅ ATT VITTNA MOT JARAMILLO
Marias vittnesmål var nog avgörande för juryn,
för stalkningen spelade en central roll i det här målet.
Om man tar bort Maria ur ekvationen,
blir det inte mycket kontext kvar för svarandens handlingar.
Hon berättade för juryn om hans misshandel,
hans psykiska och känslomässiga misshandel.
Sånt traumatiseras man av. Hon traumatiserades.
Jag gick upp i vittnesbåset och berättade för dem om stalkningen.
Jag var rädd där jag stod och berättade för domaren om allt som hade hänt,
och jag grät.
Jag grät oavbrutet.
Jag var så rädd bara av att han var där.
TACK VARE DEN ÖVERVÄLDIGANDE BEVISNINGEN KUNDE JARAMILLO FÄLLAS
MARIAS VITTNESMÅL OM STALKNINGEN BIDROG TILL
ATT ÅKLAGARSIDAN FICK IGENOM ETT 45-ÅRIGT FÄNGELSESTRAFF
TRE MÅNADER EFTER DEN FÖRSTA INTERVJUN
GICK RUBEN JARAMILLO MED PÅ ATT BESVARA YTTERLIGARE FRÅGOR
Jag har suttit i fängelse i 16, nästan 17 år.
Jag har gott om tid att begrunda vad det är som är fel i mina tankar
och så vidare.
Jag tror att i princip vem som helst kan bli en stalkare
under rätt omständigheter.
Jag tror att jag tappade greppet om verkligheten och började fantisera.
Jag antar att jag hoppades kunna få tillbaka
den där känslan av att vara önskad.
Att jag genom att jaga henne skulle få hennes uppmärksamhet
och att hon på nytt skulle se mig som en människa.
"Det här är en människa som har känslor för mig."
Jag hoppades att hon skulle se det,
och jag var beredd att göra vad som helst för henne.
Jag känner ånger för det jag gjorde mot Maria och hennes familj,
för det borde aldrig ha blivit så.
Jag skulle ha visat mig vuxen och bara gått därifrån.
Att engagera sig känslomässigt till hundra procent i en person
är som att spela rysk roulett.
Om man lever med nån i 20-30 år så kan jag förstå,
men om man träffar nån som jag gjorde, vi var ihop i fem år…
Jag borde inte ha engagerat mig hundraprocentigt.
För oavsett hur många gånger hon var otrogen eller jag var otrogen,
så borde jag ha sett tecknen, men det går inte att ändra på det förflutna.
Jag kan bara fortsätta framåt och försöka bättra mig,
och hoppas att den här situationen inte uppstår med nån annan,
och att jag kan ha bättre kontroll över mitt psyke.
Och…
Och se besvikelser som ett steg på vägen,
i stället för som en tragedi.
JARAMILLOS MAXSTRAFF PÅ 45 ÅR LÖPER UT 2050
HAN KOMMER DÅ ATT VARA 79 ÅR GAMMAL
MEN JARAMILLO KOMMER ATT KUNNA ANSÖKA OM VILLKORLIG FRIGIVNING 2028
När jag tänker på att han kan komma ut vill jag bara försvinna.
Jag vill inte att han hittar mig.
Jag lever fortfarande med följderna av det här.
Jag får panikattacker varje vecka.
Det gör mig så arg att jag ska behöva ha det så här,
att mina barn och min man ska behöva ha det så här.
Det är frustrerande. Det är plågsamt.
Och mina morföräldrar har det också så här.
Det här är med oss hela livet.
Alla är oroliga för att han ska bli villkorligt frigiven.
För egen del är jag väldigt rädd.
Vi skriver brev till rätten om att de inte får släppa ut honom,
för då tror jag att han kommer för att döda mig.
Han sa att han skulle göra dem jag älskar illa,
så vi tvingas leva i rädsla.
Jag tror att han kommer att fortsätta att leta efter mig.
Undertexter: Martina Nordkvist