‎Cred că oricine ar putea fi un hărțuitor
‎în circumstanțele potrivite.
‎Când mă gândesc… Eu nu sunt așa.
‎ÎN FIECARE AN SUNT PESTE TREI MILIOANE ‎DE INCIDENTE DE HĂRȚUIRE
‎ÎN STATELE UNITE
‎Mă simțeam ca într-un vis.
‎Ca un somnambul.
‎Voiam să fac parte din ceva.
‎Și mi-am pierdut controlul.
‎Mi-am pus în practică furia și fanteziile.
‎40% DIN CAZURILE DE HĂRȚUIRE ‎DEGENEREAZĂ ÎN VIOLENȚĂ
‎ACEASTA ESTE POVESTEA ‎DEȚINUTULUI 01420621
‎Oriunde mergeam, mă urmărea mereu.
‎Spunea că va ataca ‎o persoană pe care o iubesc.
‎Oricine face asemenea lucruri ‎este un psihopat.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎Prefer să fiu considerat criminal, ‎nu hărțuitor.
‎Voiam euforia de a ști ‎că se simte urmărită.
‎Oricine poate face asta.
‎Vor doar să te sperie.
‎Nu mai sunt nebun…
‎O FAMILIE URMĂRITĂ
‎TURNUL PAUL ELIZONDO
‎SAN ANTONIO, TEXAS
‎N-am mai întâlnit un asemenea caz.
‎A fost un caz înfricoșător de hărțuire.
‎Dacă iei micile incidențe ‎care alcătuiesc hărțuirea,
‎nu par periculoase. Nu par infracțiuni.
‎Dar puse unul lângă celălalt
‎fac oamenii să se teamă
‎și, din păcate, de multe ori pot culmina
‎cu un incident violent.
‎UNITATEA MARK W. STILES, ‎BEAUMONT, TEXAS
‎Mă numesc Ruben Antonio Jaramillo.
‎ÎN FEBRUARIE 2007 RUBEN JARAMILLO ‎A FOST CONDAMNAT
‎LA PÂNĂ LA 45 DE ANI DE ÎNCHISOARE
‎Bine. Cred că am fost acuzat ‎că am hărțuit-o
‎pe fosta mea iubită… ‎din acea vreme.
‎A fost o perioadă foarte haotică.
‎Eram confuz pe atunci. Totul era în ceață.
‎Asta a fost căderea mea… ‎spre acest scenariu.
‎ÎNCARCERAREA LUI JARAMILLO A OPRIT ‎DOI ANI DE HĂRȚUIRE
‎Copilăria mea a fost foarte… neregulată.
‎Ne-am tot mutat din stat în stat.
‎Tata venea din când în când,
‎atunci când o găsea pe mama.
‎N-am prins rădăcini nicăieri.
‎Mereu am fost… ca un vagabond.
‎N-am avut prieteni sau oameni ‎cu care să… Înțelegeți.
‎În fiecare oraș în care ne mutam,
‎eram bătut de alți copii. ‎E un lucru important,
‎pentru că…
‎Să fiu hărțuit așa ‎m-a făcut să fiu mai izolat.
‎Visam să am soție, copii și o casă
‎și să-i întrețin.
‎Ăsta a fost mereu visul meu.
‎Am ieșit cu diverse fete, ‎dar de cele mai multe ori,
‎ieșeam cu o fată, dar ea…
‎se cupla cu un prieten
‎sau cu o rudă de-a mea.
‎Mereu am avut probleme de încredere ‎cu fetele din cauza asta.
‎LA 29 DE ANI JARAMILLO S-A ANGAJAT ‎LA UN AZIL DIN SAN ANTONIO, TEXAS
‎Când lucram la azil,
‎toate fetele mă doreau.
‎Voiau să iasă cu mine, să fim împreună.
‎Dar eu eram prea timid ca să…
‎Cum să zic… ‎Ca să aleg o fată cu care să fiu.
‎UNA DINTRE COLEGELE LUI JARAMILLO ‎ERA ASISTENTA DE 45 DE ANI „MARIA”.
‎MORNINGSIDE MANOR ‎COMUNITATE PENTRU PENSIONARI
‎A început să se dea la mine.
‎Nu eram interesat, ‎pentru că fetele cu care ieșeam eu
‎aveau între 18 și 24 de ani, ‎nu mai mult de 24 de ani.
‎Dar în momentul ăla mă simțeam singur.
‎Nu aveam cu cine să comunic.
‎Când a apărut Maria, ‎îi puteam spune problemele mele…
‎Vorbeam și… dintr-una în alta
‎am început să ne sărutăm…
‎Și am început să ne vedem.
‎Când l-am cunoscut pe Ruben, ‎eram într-o relație.
‎Fusesem măritată 18 ani
‎și a fost o căsnicie grea.
‎Când a apărut Ruben,
‎găsisem pe cineva care să mă susțină
‎și cu care să pot vorbi.
‎„MARIA” A CERUT ‎SĂ-I FIE ASCUNSĂ IDENTITATEA
‎PENTRU PROTECȚIA SA ‎ȘI A FAMILIEI SALE
‎Totul a început când m-am angajat ‎la un azil de bătrâni.
‎S-a angajat și el.
‎Îmi plăcea să discut cu el.
‎Era foarte drăguț, bun și dulce.
‎Eram îndrăgostită și îl doream.
‎Era tânăr.
‎Eu aveam cu 18 mai mult decât el.
‎Pe măsură ce lunile treceau,
‎am decis să-mi părăsesc soțul ‎și m-am mutat cu Ruben.
‎2001 ‎IULIE
‎MARIA ȘI-A LĂSAT SOȚUL ȘI TREI ‎COPII ADULȚI ȘI S-A MUTAT CU JARAMILLO
‎Totul mergea foarte bine.
‎Îi plăcea să iasă ‎să-mi ia cadouri și altele. Și…
‎Nu mi-a trecut niciodată prin cap ‎că va face așa ceva.
‎Într-o zi a apărut la ușa mea. ‎Stătea acolo.
‎Mi-a zis că a divorțat de soțul ei.
‎Am întrebat de ce. ‎A zis că vrea să fie cu mine.
‎Și am zis „Bine”.
‎Îmi plăcea de ea și m-am gândit
‎că am putea începe o relație ‎și să vedem ce iese.
‎Eu căutam așa ceva,
‎pentru că ea avea o familie, ‎iar eu nu avusesem.
‎Dar când i-am cunoscut familia, ‎era cam ostilă.
‎Atunci s-a schimbat totul.
‎Părinții ei îmi spuneau ‎că sunt prea tânăr pentru ea
‎și să găsesc pe cineva de vârsta mea.
‎Atunci am știut că e ceva în neregulă.
‎Prima mea impresie despre Ruben ‎a fost că era tăcut, timid.
‎Credea că e îndrăgostită de el.
‎Avea sufletul tânăr.
‎Credea că se potrivesc.
‎Dar nu mi-a plăcut relația.
‎ȘI FIICA MARIEI, VERONICA, A CERUT ‎CA IDENTITATEA EI SĂ FIE ASCUNSĂ.
‎Familia mea credea că e ciudat.
‎Nu l-a plăcut.
‎Mai ales diferența de vârstă ‎dintre el și mama.
‎Eu vedeam relația lor
‎ca pe una de iubit combinat cu fiu.
‎Avea mereu grijă de el ca de un copil.
‎Nu putea nici măcar ‎să vină în vizită fără el.
‎El se ținea după ea ca un copil.
‎Trebuia să fie implicat în toate.
‎Și spunea nebunii.
‎În 2001, când am aflat ‎că sunt însărcinată cu primul copil,
‎i-a spus mamei că vrea
‎să-mi crească fiica împreună cu ea.
‎E o nebunie!
‎Mă gândeam „Glumești?
‎Locuiesc cu iubitul meu. ‎De ce nu ne-am dori copilul?”
‎Și ăsta e doar unul dintre modurile ‎prin care arăta că era delirant.
‎Știu că Ruben îi acorda multă atenție
‎și cred că ea își dorea asta.
‎Până când a ajuns la concluzia
‎că el o înșela.
‎Timp de patru ani relația a fost grozavă.
‎Dar când eram la serviciu ‎și veneam acasă
‎vedeam lucrurile altor femei.
‎Întrebam cine fusese acolo.
‎El spunea că niște prietene.
‎Am bănuit că mă înșală.
‎Și a continuat.
‎Eu sufeream.
‎El nega.
‎Dar atunci am început ‎să simt că nu va merge.
‎2003 ‎OCTOMBRIE
‎LA SFÂRȘITUL LUI 2003, MARIA A DECIS ‎SĂ PUNĂ CAPĂT RELAȚIEI
‎ȘI A PLECAT DIN APARTAMENTUL ‎ÎN CARE STĂTEA CU JARAMILO
‎I-am spus lui Ruben că plec ‎și m-a întrebat de ce.
‎Mi-a spus că mă iubește.
‎Apoi Ruben m-a implorat
‎să nu plec.
‎Cred că de asta mi-am sunat fiica și sora.
‎Am simțit că se va întâmpla ceva.
‎Când mama a zis că vrea să plece,
‎m-am simțit ușurată și bucuroasă.
‎„Hai să-ți luăm lucrurile ‎și să plecăm.”
‎Nu știam ce se putea întâmpla.
‎Am fost cu mătușa mea în apartamentul lor ‎ca să-i strângem lucrurile.
‎Am intrat în dormitor,
‎iar el era pe pat cu un cuțit în mână.
‎Ne-am uitat prin cameră
‎iar pe trei pereți ‎era scris „Mori, mori, mori”.
‎Pe fiecare perete era scris „Mori”.
‎Cu sângele lui.
‎Mama n-a vrut să chemăm poliția.
‎Ne-a spus să plecăm ‎și să-l lăsăm în pace.
‎Am vrut să mor. ‎Simțeam că-mi explodează inima.
‎Voiam să plâng, ‎pentru că îmi pusesem speranțele în ea.
‎Am tot încercat să iau legătura cu ea,
‎pentru că emoțiile mă copleșeau.
‎Practic, am înșelat-o,
‎dar am vrut s-o contactez
‎ca să încercăm să rezolvăm ‎acest conflict emoțional.
‎Mie nu îmi plac indiciile subtile.
‎Eu sunt genul de om…
‎Dacă vrei ceva, trebuie să fii direct
‎dacă vrei să înțeleg.
‎Eu nu prind indicii sau aluzii.
‎ÎN CIUDA FAPTULUI CĂ MARIA ‎A PUS CAPĂT RELAȚIEI,
‎JARAMILLO A CONTINUAT S-O CONTACTEZE
‎Încercam s-o contactez prin scrisori.
‎Am făcut asta o vreme.
‎De câte ori puneam o întrebare, ‎rămânea fără răspuns.
‎Așa că am încercat să comunic cu ea
‎să o contactez, ‎ca să aflu răspunsurile. Dar n-am putut.
‎Cu cât încercam să comunic mai mult,
‎cu atât era mai rău și…
‎Eu puneam alte întrebări ‎la care nu primeam răspunsuri.
‎2003 ‎OCTOMBRIE
‎ÎNTRE 2004 ȘI 2005, JARAMILLO ‎A BOMBARDAT-O PE MARIA CU SUTE DE SCRISORI
‎Aveam teancuri de scrisori ‎pe care mi le lăsa pe mașină.
‎Îmi scria că vrea să discutăm,
‎că mă iubea,
‎că nu-mi va face rău
‎și că vrea să ne împăcăm.
‎În momentul ăla ‎am început să-mi fac griji.
‎Hărțuirea e considerată ‎o infracțiune gravă
‎implicând comportamente ‎repetate și persistente care amenință,
‎hărțuiesc și îi provoacă teamă victimei.
‎Și pot deveni violente.
‎Numele meu e dr. Hae Rim Jin,
‎iar specializarea mea ‎e violența partenerilor intimi.
‎Am studiat un număr mare ‎de cazuri de hărțuire.
‎Sunt scrisorile pe care ‎dl Jaramillo i le-a scris Mariei.
‎Sunt înregistrări ‎ale comportamentului său de hărțuitor.
‎După părerea mea, ‎cazul lui e foarte periculos.
‎Scrisorile lui mi-au oferit ‎multe informații despre cum gândește.
‎O particularitate ‎e că spune mereu „Te iubesc”.
‎„De ce nu înțelegi că te iubesc?”
‎Ea înțelege, dar nu vrea așa ceva.
‎Acest individ se potrivește ‎profilului de hărțuitor respins,
‎pentru că singurul motiv ‎pentru care o urmărea pe Maria
‎era că nu putea accepta ‎că l-a părăsit.
‎Dl Jaramillo spune destul de des ‎că e gata să moară pentru ea.
‎Asta subliniază
‎că el credea ‎nu are nimic de pierdut.
‎ea sau nimic, chiar și viața lui.
‎Probabilitatea ca acest caz ‎să devină periculos e relativ mare.
‎Scrisoarea asta e un semnal de alarmă.
‎Spune: „Dacă nu suntem împreună, ‎atunci am dreptul
‎să-ți atac familia care ne-a despărțit.
‎Dar dacă suntem împreună, ‎n-am voie s-o atac, nu?”
‎În primul rând, ‎dă vina pe familia ei că i-a despărțit.
‎Îi sugerează
‎că știe că părinții ei sunt ‎unul dintre motivele despărțirii
‎și că e în stare să le facă rău ‎dacă nu se întoarce la el.
‎Scrisorile lui demonstrează ‎că violența era inevitabilă.
‎Avea să se întâmple, ‎pentru că el n-o putea lăsa să plece.
‎2005 ‎AUGUST
‎Ruben mă urmărea la serviciu.
‎Parca la colț.
‎Eu îl vedeam și o luam la fugă.
‎Nu renunța.
‎Mi-a și scris că nu va renunța.
‎Dar atunci eram foarte speriată.
‎Oriunde mergeam, el mă urmărea.
‎Știa unde locuiau părinții mei ‎și unde locuia fiica mea.
‎A fost începutul unei perioade ‎în care am trăit în teamă.
‎A început să-mi trimită scrisori ‎la apartament.
‎Le lipea de ușă.
‎Într-o scrisoare mi-a spus că, ‎dacă nu-i dau mamei scrisorile,
‎o să pună poze cu ea goală ‎în jurul complexului de apartamente.
‎Și așa a făcut.
‎Nu știam ce ar mai putea face.
‎M-am mutat în alt apartament.
‎Voiam să mă ascund.
‎Nu voiam ca el să știe unde stau.
‎Amenințase că mă ucide ‎dacă nu ea nu se întoarce la el.
‎ÎN CIUDA FAPTULUI CĂ MARIA ‎ȘI VERONICA S-AU MUTAT,
‎JARAMILLO A CONTINUAT SĂ LE URMĂREASCĂ
‎Urmărea mai mulți membri ‎ai familiei noastre.
‎Pândea prin diverse locuri.
‎A fost la ușa casei ‎fratelui meu și a iubitei lui,
‎iar ea era îngrozită.
‎Trecea prin fața caselor ‎celorlalți membri ai familiei.
‎Casa vărului meu, apartamentul ‎fratelui meu, al bunicilor, al meu.
‎Toți erau urmăriți.
‎Toți își vărsau nervii pe mama.
‎„L-ai adus pe nebun în familie. ‎Știe unde stăm toți!”
‎Nu cred că știa ce va urma.
‎Cred că ea se aștepta ca el să dispară.
‎26 SEPTEMBRIE 2005
‎ÎN SEPTEMBRIE 2005, JARAMILLO PRETINDE ‎CĂ A DECIS SĂ RUPĂ CONTACTUL
‎CU MARIA ȘI FAMILIA EI
‎DAR VOIA SĂ-ȘI IA RĂMAS-BUN ‎DE LA PĂRINȚII MARIEI
‎Eram hotărât ‎să renunț la ea și la familia ei,
‎pentru că mă săturasem.
‎Mergeam spre casa părinților ei.
‎Voiam să le spun să se ducă naibii.
‎Voiam să le spun părinților ei ‎să-i transmită să nu mă mai caute,
‎pentru că nu mai vreau să aud de ea.
‎PE DRUM, JARAMILLO A OPRIT ‎SĂ FACĂ MAI MULTE CUMPĂRĂTURI
‎Voiam să-i fac un ultim cadou, ‎pentru că Scriptura spune că,
‎dacă oamenii te urăsc, ‎îi binecuvântezi sau îi iubești.
‎Am intrat într-un magazin chinezesc
‎și am luat niște cătușe de jucărie ‎pentru nepoți
‎și un taser de jucărie.
‎JARAMILLO A AȘTEPTAT ÎN FAȚA ‎CASEI PĂRINȚILOR MARIEI MAI MULTE ORE
‎Am început să mă rog.
‎Spuneam: „Doamne, te rog, oprește-mă!
‎Nu mă lăsa să mă duc la părinții ei,
‎pentru că simt că voi face o nebunie.”
‎FILMAREA POLIȚIEI
‎LA 21:24 POLIȚIA A RĂSPUNS LA UN APEL
‎JARAMILLO ÎI ATACASE PE PĂRINȚII MARIEI
‎Ce s-a întâmplat pe 26 septembrie 2005
‎e finalul călătoriei lui Ruben.
‎EMILY ANGULO ‎PROCUROR ASISTENT, SAN ANTONIO
‎Acum vedem aleea
‎pe care Ruben l-a acostat pe tatăl Mariei.
‎Adusese trei seturi de cătușe,
‎bandă adezivă.
‎Au filmat pistolul cu electroșocuri ‎sau taserul pe care l-a lăsat în urmă.
‎Toate erau semne ‎că avuseseră loc violențe.
‎M-am dus la casă. Am sunat la ușă.
‎Tatăl ei a venit de după colț ‎și ne-am speriat reciproc.
‎El era pe cale să cadă.
‎Am crezut că mă atacă
‎și am scos taserul de jucărie ‎și l-am împins.
‎M-am uitat la el pe jos.
‎A dus mâna la inimă ‎și mi-am dat seama că face infarct.
‎Am încercat să-l ridic, dar era greu.
‎Mama ei a venit de după colț și a țipat.
‎L-am lăsat jos și m-am dus să-i spun ‎că nu vreau să-i fac rău.
‎Am încercat s-o calmez, dar nu am reușit.
‎Am curentat-o cu taserul de jucărie.
‎Am luat-o de pe jos…
‎Mi-am amintit că am taserul… ‎cătușele de jucărie,
‎Am luat o pereche de cătușe ‎și i le-am pus.
‎Am dus-o la toaletă și am pus-o jos.
‎I-a încătușat pe amândoi.
‎Pe mamă a dus-o în casă
‎și s-a întors să se ocupe de tatăl Mariei.
‎Mama Mariei a reușit să scape
‎și a fugit vizavi, ‎să ceară ajutor de la vecini.
‎Au sunat la 911, ‎iar poliția a răspuns destul de repede.
‎A fost întrerupt, ‎așa că s-a urcat în duba lor și a fugit.
‎Nu voiam să fac rău nimănui, pentru că…
‎Nu-mi place așa ceva.
‎Când mă gândesc la asta… ‎Eu nu eram așa.
‎Eu nu sunt așa.
‎Deci Ruben spune ‎că nu intenționa să facă rău nimănui,
‎pentru că urăște oamenii care fac rău.
‎Nu încearcă doar ‎să-și minimizeze vinovăția,
‎vrea să schimbe povestea.
‎Halucinațiile lui sunt intacte.
‎Taserul nu era de jucărie.
‎A provocat un infarct atât de mare,
‎că tatăl Mariei a trebuit ‎să facă un cvadruplu bypass.
‎Asta confirmă
‎că nu își asumă responsabilitatea
‎pentru ce a făcut acelei familii.
‎JARAMILLO A FUGIT ‎ÎNAINTE SĂ AJUNGĂ POLIȚIA
‎MARIA ȘI VERONICA ‎AU AJUNS IMEDIAT DUPĂ ACEEA
‎Erau ambulanța și poliția.
‎Sora mea țipa la mine:
‎„Fostul tău iubit ne-a atacat părinții!”
‎Atunci m-am…
‎M-am simțit foarte vinovată.
‎Făcuse asta ‎pentru că nu m-am întors la el.
‎Mă simțeam rușinată.
‎POLIȚIA A INFORMAT FAMILIA ‎CĂ JARAMILLO FUGISE
‎Eram îngroziți ‎că nu știam unde ar putea fi.
‎Am dus la grădiniță o poză cu el.
‎Fiica mea era la grădiniță. ‎Le-am spus situația.
‎Mă temeam că o să ne găsească ‎pe mine și pe fiica mea.
‎Nu știam dacă m-ar fi ucis ‎ca să ajungă la fiica mea.
‎Nu știam ce avea de gând.
‎E frica de necunoscut.
‎Nu știam unde ar putea apărea.
‎Într-una din serile în care el fugise, ‎am fost acasă la prietena mea
‎și am făcut un atac de panică.
‎Credeam că o să mor. Da…
‎Credeam că o să mor.
‎SEPTEMBRIE ‎2005
‎OCTOMBRIE ‎2005
‎LA 18 ZILE DUPĂ ATAC, ‎JARAMILLO A FOST PRINS
‎LA GRANIȚA STATELOR UNITE CU MEXIC
‎A FOST ADUS ÎNAPOI LA SAN ANTONIO, ‎PENTRU A FI JUDECAT
‎ÎN CIUDA A APROAPE DOI ANI TEROARE,
‎JARAMILLO N-A FOST PUS SUB ACUZARE ‎PENTRU HĂRȚUIREA MARIEI
‎Am decis să-l acuz ‎doar de jaf deosebit de grav
‎pentru că hărțuirea ‎e mai dificil de dovedit.
‎Trebuie să dovedești totul ‎fără nicio urmă de îndoială.
‎Trebuie să dovedești multe momente mici,
‎în loc de un singur moment important.
‎ÎN TEXAS, HĂRȚUIREA DE GRADUL TREI
‎IMPLICĂ O SENTINȚĂ MAXIMĂ ‎DE 10 ANI DE ÎNCHISOARE
‎JAFUL DEOSEBIT DE GRAV ‎IMPLICĂ O SENTINȚĂ MAXIMĂ DE 99 DE ANI
‎Jaful deosebit de grav ‎e o infracțiune de gradul întâi,
‎la fel ca omorul, iar pedeapsa
‎e de la cinci la 99 de ani ‎sau închisoare pe viață.
‎Am început procesul cu un caz solid
‎pentru jaf deosebit de grav.
‎CHEIA CAZULUI ACUZĂRII ‎A FOST O DOVADĂ INCRIMINATOARE
‎PE CARE JARAMILLO A ARUNCAT-O ‎PE ALEEA DIN FAȚA CASEI
‎Cazul a fost ciudat. Ruben ne-a lăsat ‎toate dovezile intențiilor sale.
‎la locul faptei.
‎Avea o pungă pe care a lăsat-o ‎când a venit poliția.
‎În pungă era un bilet.
‎Iar biletul explica exact ‎ce avea de gând să facă Ruben.
‎Ruben a scris: „Ia banii… ‎Ia cecul și încasează-l.
‎Armă cu electroșocuri, ‎patru seturi de cătușe.
‎Găsește părinții. Doar mama și tata.
‎Încătușează mama și tatăl.
‎Încuie porțile și pleacă spre Mexic.
‎Lasă părinții într-un șanț.
‎Vino înapoi și ia-o pe fiica Mariei ‎ia și mașina ei,
‎ia-o pe fiica fiicei Mariei ‎și du-o în duba verde.
‎Caut-o pe Maria, ia-o pe Maria.
‎Ia Suburbanul, adu-l în Mexic,
‎mută-te în casă ‎și locuiți în Mexic pentru totdeauna.”
‎E vorba de cinci oameni
‎pe care Ruben a plănuit să-i răpească
‎și să-i mute în dorința lui ‎de a cuceri inima Mariei.
‎Ruben chiar avea halucinații.
‎Dar nu-i afectau gândirea.
‎Nu l-au făcut nebun.
‎Dar l-au făcut periculos.
‎14 OCTOMBRIE 2005
‎5 FEBRUARIE 2007
‎PE 5 FEBRUARIE 2007 RUBEN JARAMILLO ‎A FOST JUDECAT PENTRU JAF DEOSEBIT DE GRAV
‎A PLEDAT NEVINOVAT LA TOATE ACUZAȚIILE
‎L-au chemat la bară pe acuzat.
‎Era singura lor apărare.
‎Nu părea să accepte ‎nicio responsabilitate pentru purtarea sa.
‎Nu părea să creadă relația sa cu Maria
‎nu era o poveste de dragoste.
‎N-a fost o apărare bună.
‎Probele împotriva lui erau solide,
‎iar în final n-a fost nicio îndoială
‎că Ruben Jaramillo era un om periculos.
‎DEȘI NU A FOST ACUZAT DE HĂRȚUIRE,
‎INFRACȚIUNILE LUI JARAMILLO ‎ÎMPOTRIVA MARIEI AU FOST ESENȚIALE
‎TRIBUNAL DISTRICTUAL
‎Jaful deosebit de grav ‎pentru care a fost judecat a fost finalul
‎infracțiunilor de hărțuire ‎împotriva Mariei.
‎Chiar dacă ea nu a fost victima ‎în cazul care a ajuns la proces,
‎cred că jurații au considerat ‎pe bună dreptate
‎că situația era periculoasă.
‎Maria era cu siguranță o femeie rănită.
‎Rănită emoțional.
‎A suferit multe abuzuri ‎din partea dlui Jaramillo.
‎PE 6 FEBRUARIE 2007 MARIA A ACCEPTAT ‎SĂ DEPUNĂ MĂRTURIE ÎMPOTRIVA LUI JARAMILLO
‎A fost important ca jurații ‎să o asculte pe Maria,
‎pentru că hărțuirea ‎a fost esențială în acest caz.
‎Dacă o scoți pe Maria din imagine,
‎nu există prea mult context ‎pentru ce a făcut inculpatul.
‎Le-a povestit juraților ‎despre abuzurile lui.
‎Abuzul psihologic și emoțional.
‎Asta lasă urme. A afectat-o mult.
‎Eram la bară ‎și le-am vorbit despre hărțuire.
‎Mă temeam să-i spun judecătorului ‎tot ce se întâmplase
‎și plângeam.
‎Nu mă opream din plâns.
‎Mă temeam doar să-l văd acolo.
‎DATORITĂ DOVEZILOR COPLEȘITOARE ‎JARAMILLO A FOST GĂSIT VINOVAT
‎AJUTATĂ DE MĂRTURIA MARIEI ‎DESPRE HĂRȚUIRE,
‎PROCURATURA OBȚINUT ‎O SENTINȚĂ DE 45 DE ANI
‎LA TREI LUNI DUPĂ PRIMUL INTERVIU,
‎RUBEN JARAMILLO A FOST DE ACORD ‎SĂ RĂSPUNDĂ LA ALTE ÎNTREBĂRI
‎Sunt în închisoare de 16 ani, ‎de aproape 17 ani.
‎Am destul timp să mă gândesc ‎la ce era greșit în gândirea mea
‎și așa mai departe.
‎Cred că oricine ar putea fi un hărțuitor,
‎în circumstanțele potrivite.
‎Am pierdut legătura cu realitatea ‎și am început să-mi imaginez diverse.
‎Cred că speram
‎să recapăt sentimentul că sunt dorit.
‎Dacă o urmăream, îi atrăgeam atenția,
‎iar ea avea să mă vadă iar ‎ca pe un om și să spună:
‎„Uite o persoană care ține la mine”.
‎Eu speram ca ea să vadă asta.
‎Eram în stare de orice pentru ea. ‎Aș fi făcut orice.
‎Am remușcări pentru ce le-am făcut ‎Mariei și familiei ei,
‎fiindcă n-ar fi trebuit să se întâmple.
‎Ar fi trebuit să plec pur și simplu.
‎Dacă îți investești ‎toate emoțiile într-o persoană
‎e ca ruleta rusească.
‎Este… Dacă nu ești cu persoana ‎de 20 sau 30 de ani.
‎E de înțeles. ‎Dar când știi o persoană de cinci ani…
‎Nu trebuia să investesc totul.
‎Indiferent de câte ori m-a înșelat,
‎sau câte ori am înșelat-o eu, ‎ar fi trebuit să văd semnele.
‎Dar nu mai pot schimba trecutul.
‎Privesc spre viitor ‎și încerc să mă schimb pe mine.
‎Și sper să nu i se mai întâmple ‎și altcuiva
‎și că mă voi putea ‎să mă controlez mai bine.
‎Și…
‎Și să văd în dezamăgiri ‎un punct de cotitură,
‎nu o tragedie.
‎SENTINȚA MAXIMĂ A LUI JARAMILLO ‎DE 45 DE ANI SE VA TERMINA ÎN 2050
‎VA AVEA 79 DE ANI
‎DAR JARAMILLO VA PUTEA CERE ‎ELIBERAREA CONDIȚIONATĂ DIN 2028
‎Mă gândesc că va ieși și vreau să dispar.
‎Nu vreau să mă găsească.
‎Încă mai resimt efectele.
‎Am săptămânal crize de anxietate.
‎Sunt foarte furioasă ‎că trebuie să trec prin asta,
‎că soțul și copiii mei ‎trebuie să treacă prin asta.
‎E frustrant. E chinuitor.
‎Și bunicii mei au aceeași problemă.
‎Și va dura toată viața.
‎Toți se tem că va fi eliberat condiționat.
‎Și eu sunt foarte speriată.
‎Scriem scrisori către comisia de eliberare ‎să nu-i dea drumul,
‎pentru că mă tem că va veni ‎să termine ce a început.
‎A spus că le va face rău ‎celor pe care îi iubesc.
‎Iar acum trăim cu teama.
‎Cred că va continua să mă caute.
‎Subtitrarea: Mihai Crăciun