Jeg tror på, næsten hvem som helst kan blive stalker.
Under de rette forhold.
Når jeg tænker på det, der skete, er det ikke mig.
HVERT ÅR REGISTRERES DER OVER TRE MILLIONER STALKINGHÆNDELSER I USA
Jeg var i en slags drømmetilstand.
Lidt ligesom en søvngænger.
Jeg ville være en del af noget.
Men jeg mistede kontrollen.
Jeg handlede ud fra min vrede
og mine fantasier.
40 PROCENT AF ALLE STALKINGSAGER ENDER MED EN VOLDSHANDLING
DETTE ER HISTORIEN OM INDSAT NR. 01420621
Ligegyldigt hvor jeg tog hen, fulgte han konstant efter mig.
Han sagde, han ville overfalde en, som jeg holdt af.
De personer, der gør den slags ting, må være psykopater.
EN NETFLIX-SERIE
Jeg vil hellere blive set som morder end som stalker.
Jeg ville mærke spændingen ved, at hun følte sig overvåget.
Hvem som helst kan blive stalker.
Det er kun bussemandssnak.
Jeg er ikke lige så tosset.
EN STALKET FAMILIE
SAN ANTONIO, TEXAS
Jeg er aldrig stødt på en sag, der helt minder om den her.
Det var en ret skræmmende stalkingsag.
Hvis man ser på de enkelte handlinger, der udøves ved stalking,
virker de hverken farlige eller måske endda kriminelle.
Men hvis man kæder det hele sammen,
opleves det som frygtskabende.
Og der er desværre ofte en risiko for,
at det kulminerer i noget ekstremt voldeligt.
MARK W. STILES-FÆNGSLET BEAUMONT, TEXAS
Mit navn er Ruben Antonio Jaramillo.
I FEBRUAR 2007 BLEV RUBEN JARAMILLO IDØMT EN FÆNGSELSSTRAF PÅ 45 ÅR
Okay. Jeg blev anklaget for at have stalket min eks…
Min ekskæreste, som var min kæreste dengang.
Alting var meget kaotisk i den periode.
Jeg var meget forvirret og tænkte ikke klart.
Det var det, der førte til hele den her situation.
JARAMILLOS FÆNGSLING BLEV SLUTNINGEN PÅ NÆSTEN TO ÅRS STALKING
Min barndom var meget turbulent.
Vi flyttede rundt i landet fra delstat til delstat.
Min far var der kun i korte perioder ad gangen,
når han endelig fandt min mor.
Jeg slog aldrig rødder noget bestemt sted.
Jeg levede nærmest som en vagabond.
Jeg havde ikke nogen venner eller noget.
Hver gang vi flyttede til en ny by,
blev jeg altid mobbet, og det spillede en stor rolle,
fordi jeg lukkede mig mere og mere inde i mig selv.
Jeg ville meget gerne giftes og have børn og et hus.
Det har jeg altid drømt om.
Jeg så en pige fra tid til anden, men for det meste så…
Når jeg gik ud med en pige, endte det altid med,
at hun valgte en af mine venner eller en af mine brødre.
Så derfor har jeg altid haft tillidsproblemer i forhold til piger.
SOM 29-ÅRIG FIK JARAMILLO ARBEJDE PÅ ET PLEJEHJEM I SAN ANTONIO, TEXAS
Da jeg var på plejehjemmet,
var alle de kvindelige ansatte efter mig.
De ville alle sammen gerne gå ud med mig,
men jeg var på en måde for genert til at…
Jeg kunne ikke få mig selv til at vælge.
EN AF JARAMILLOS KOLLEGER VAR DEN 45-ÅRIGE SYGEPLEJERSKE 'MARIA'
Det var hende, der begyndte at lægge an på mig.
Jeg var ikke særlig interesseret,
for jeg gik som regel ud med piger, som var mellem 18 og 24.
Aldrig over 24.
Men på det tidspunkt følte jeg mig alene.
Jeg havde ikke rigtig nogen, jeg kunne kommunikere med,
men da Maria kom ind i billedet,
kunne jeg betro mig til hende.
Vi snakkede, og det ene førte til det andet.
Vi begyndte at kysse og kramme,
og så startede vi et fast forhold.
Dengang jeg mødte Ruben, var jeg i et andet forhold.
Jeg havde været gift i 18 år,
og det var et kompliceret ægteskab.
Da Ruben kom ind i mit liv,
fik jeg en person, jeg kunne læne mig op ad.
En, der var god at tale med.
'MARIA' HAR BEDT OM AT FORBLIVE ANONYM FOR AT BESKYTTE SIG SELV OG SIN FAMILIE
Det hele startede, mens jeg var ansat på et plejehjem.
Han begyndte der,
og han var behagelig at tale med.
Han var virkelig flink. Han var mild og sød.
Jeg var forelsket, og jeg følte begær.
Han var ung.
Jeg var nok omkring 18 år ældre.
Da der var gået noget tid,
besluttede jeg at forlade min mand, og så flyttede jeg ind hos Ruben.
MARIA FORLOD SIN MAND OG TRE VOKSNE BØRN FOR AT BO SAMMEN MED JARAMILLO
I starten gik alting virkelig godt.
Han elskede at komme hjem med gaver og ting til mig.
Jeg havde aldrig forestillet mig, han kunne finde på det her.
En dag stod hun foran min dør og sagde:
"Jeg har fået papirerne. Jeg er blevet skilt fra min mand."
Jeg spurgte: "Hvorfor har du gjort det?"
Hun sagde: "Jeg vil leve med dig." Okay…
Jeg kunne godt lide hende og tænkte,
at vi kunne prøve og se, hvordan det gik.
Det opfyldte et behov hos mig,
fordi hun havde en familie, hvilket jeg aldrig havde haft.
Men hendes familie var ret fjendtlige.
Det var der, det hele vendte.
Hendes forældre sagde til mig, at jeg var for ung til hende,
og at jeg skulle finde en på min alder.
Det kom på tværs.
Mit første indtryk af Ruben var,
at han var stille og genert.
Hun troede, hun var forelsket.
Hun er selv ret ungdommelig.
MARIAS DATTER
Hun troede, det var et perfekt match.
Men jeg brød mig ikke om det.
MARIAS DATTER 'VERONICA' HAR OGSÅ BEDT OM AT FORBLIVE ANONYM
Min familie syntes, at han var skummel.
De kunne ikke lide ham
og især ikke aldersforskellen mellem ham og min mor.
For mig mindede deres forhold
om et kæreste-søn-forhold.
Hun behandlede ham hele tiden som et barn.
Hun kunne aldrig komme på besøg hos familien uden ham.
Han skulle altid følge med hende som et lille barn.
Han skulle altid være med i det hele,
og han sagde mærkelige ting.
I 2001, da jeg fandt ud af, jeg var gravid med mit første barn,
sagde han til min mor, at han gerne ville
opfostre min datter sammen med hende.
Hvilket er sindssygt.
Jeg tænkte: "Er du seriøs?
Jeg lever med min kæreste. Vi vil da have vores barn."
Det er bare et af mange eksempler, der viser,
hvor forskruet han var.
Jeg ved, at Ruben gav hende en hel masse opmærksomhed,
og det tror jeg, hun havde behov for.
Indtil en dag, hvor det gik op for hende,
at han var utro mod hende.
I omkring fire år gik forholdet glimrende.
Men når jeg tog på arbejde og kom tilbage til lejligheden,
begyndte jeg at finde kvindelige ejendele.
Når jeg spurgte, hvem havde været der, svarede han: "Det er bare nogle veninder."
Jeg mistænkte ham for at være utro mod mig.
Og det blev bare ved og ved.
Så jeg følte mig såret.
Han benægtede det,
men det var der, jeg fornemmede, at det ikke kunne blive ved.
SIDST I 2003 BESLUTTEDE MARIA AT AFSLUTTE FORHOLDET
OG FLYTTE UD AF PARRETS LEJLIGHED
Jeg meddelte Ruben, jeg ville flytte, og han spurgte: "Hvorfor?"
Han sagde: "Jeg elsker dig."
Han tiggede mig igen og igen og sagde: "Du må ikke gå."
Så ringede jeg til min datter og min søster.
Jeg havde på fornemmelsen, at der ville ske noget.
Da min mor sagde, hun ville flytte,
følte jeg mig virkelig lettet.
Jeg blev super glad og sagde:
"Lad os hente dine ting, så du kan komme væk derfra."
Jeg anede ikke, hvad der skulle komme.
Min tante, min mor og jeg tog over til lejligheden for at hente hendes ting.
Og da vi kom ind i soveværelset,
sad han på sengen, og han holdt en kniv.
Vi så os omkring,
og på tre af væggene stod der: "Dø, dø, dø."
Der stod "dø" på den ene væg, "dø" på den anden og "dø" på den tredje.
Med hans blod.
Men min mor ville ikke have, at vi ringede til politiet.
Hun sagde: "Lad os gå og lade ham være i fred."
Jeg ville dø, og mit hjerte hamrede.
Jeg var grædefærdig, for jeg havde satset alt på hende.
Jeg forsøgte konstant at komme i kontakt med hende,
fordi jeg var overvældet af følelser.
Jeg var rent teknisk utro mod hende.
Men jeg ville tale med hende for at se,
om vi ikke kunne løse den her konflikt på en eller anden måde.
Så…
Jeg er ikke særlig god til at forstå subtile hentydninger og den slags.
Jeg er mere typen, der har brug for…
Hvis du vil bede mig om noget, skal du sige det ligeud,
for jeg forstår ikke hentydninger.
SELVOM MARIA HAR ENDT DERES FORHOLD,
FORTSÆTTER JARAMILLO MED AT KONTAKTE HENDE
Jeg prøvede at få kontakt med hende ved at skrive breve.
Det stod på i en længere periode.
Men jeg fik aldrig svar på mine spørgsmål,
så jeg var nødt til at kontakte hende igen
for at få svar på mine spørgsmål, men…
Jo mere jeg forsøgte,
jo mindre fik jeg ud af det, og jeg…
Jeg havde flere og flere spørgsmål, men fik ingen svar.
FRA 2004 TIL 2005 SENDTE JARAMILLO MARIA FLERE HUNDREDE BREVE
Jeg havde stakkevis af breve,
som han placerede på min bil.
I brevene skrev han, at han ville tale om tingene,
og at han virkelig elskede mig.
At han ikke ville gøre mig noget.
Han ville bare have mig tilbage.
På det tidspunkt begyndte jeg at blive alvorligt bekymret.
Stalking anses for at være en alvorlig forbrydelse
i form af en gentagen og vedvarende adfærd,
der truer, chikanerer og skaber frygt hos de udsatte.
Og det kan ende med vold.
Jeg er dr. Hae Rim Jin,
og mit forskningsområde er partnervold.
I min profession har jeg studeret
en lang række sager involverende stalking.
Det her er nogle af de breve, som Jaramillo skrev til Maria.
De bevidner hans stalkingadfærd.
Efter min mening er sagen meget alvorlig.
Hans breve gav mig en god indsigt i hans tankegang.
Et gennemgående træk er, at han konstant siger: "Jeg elsker dig.
Hvorfor forstår du det ikke?"
Hun forstår det, men hun ønsker det ikke.
JEG ELSKER DIG AF HELE MIT HJERTE OG SJÆL
Dette individ matcher profilen på en afvist stalker.
Hans eneste grundlag for at stalke Maria er,
at han ikke kan acceptere det faktum, at hun har forladt ham.
FORTÆL MIG NU SANDHEDEN
Jaramillo skriver desuden ofte, han er parat til at dø for hende.
Det afspejler igen hans følelse af,
at han ikke har noget at miste.
Det er hende eller ingenting. Så hellere dø.
Chancen for, at det ender galt, er relativt høj.
Det her brev er et advarselssignal.
Der står: "Hvis vi ikke er sammen, så giver det mig ret
til at gå efter din familie.
Men hvis vi bliver sammen, har jeg ikke ret til det."
Han bebrejder hendes familie for deres brud.
Han hentyder følgende:
"Jeg ved, dine forældre var en af grundene til vores brud,
og derfor kan jeg skade dem, især hvis du ikke kommer tilbage."
Hans breve illustrerer,
at volden faktisk var uundgåelig.
Det måtte bare ske, for han kunne ikke slippe hende.
Ruben stalkede mig på min arbejdsplads.
Han holdt parkeret på hjørnet,
hvor jeg kunne se ham, og så begyndte jeg at løbe.
Han ville ikke give op.
Det skrev han til mig i sine breve.
Og på det tidspunkt var jeg virkelig bange.
Ligegyldigt hvor jeg tog hen, fulgte han konstant efter mig.
Han vidste, hvor mine forældre boede, og hvor min datter boede.
Det var starten på en periode, hvor vi så os over skulderen.
Han begyndte at levere breve på min bopæl.
Han tapede dem på døren.
I et af brevene stod der,
at hvis jeg ikke gav dem til min mor,
så ville han hænge nøgenfotos af hende op
rundt om mit boligkompleks.
Og det gjorde han.
Jeg vidste ikke, hvad han kunne finde på.
Så jeg endte med at flytte fra min lejlighed.
Jeg ville gemme mig.
Jeg ville ikke have, at han vidste, hvor jeg boede,
for han truede med at dræbe mig, hvis hun ikke kom tilbage.
SELVOM MARIA OG VERONICA BEGGE FLYTTEDE TIL ET NYT HJEM,
FORTSATTE JARAMILLOS STALKING
Han stalkede flere medlemmer af vores familie.
Han luskede rundt alle mulige steder.
Han dukkede op foran døren til min brors og hans kærestes lejlighed,
og hun var rædselsslagen.
Han kørte forbi andre familiemedlemmers hjem.
Min fætters hus, min brors lejlighed, mine bedsteforældre og mig.
Vi oplevede alle sammen, hvordan det var at blive stalket.
Min mor var centrum for en masse vrede.
"Du bragte den psykopat ind i familien, og nu ved han, hvor vi bor."
Jeg tror ikke, hun vidste, hvad der skulle komme.
Hun troede garanteret, at han gradvist ville fordufte.
I SEPTEMBER 2005 HÆVDER JARAMILLO, AT HAN VILLE AFBRYDE KONTAKTEN
MED MARIA OG HENDES FAMILIE,
MEN AT HAN VILLE TAGE EN SIDSTE AFSKED MED MARIAS FORÆLDRE
Jeg var besluttet på at lade hende og hendes familie være,
for jeg havde fået nok af det hele.
Jeg tog hen til hendes forældres hus.
Jeg ville sige til dem, de kunne rende mig.
De skulle sige til hende, hun ikke skulle kontakte mig,
for jeg ville ikke have noget med hende at gøre mere.
PÅ VEJEN STOPPEDE JARAMILLO FOR AT KØBE FORSKELLIGE GENSTANDE
Jeg ville købe en sidste gave til hende,
for i Bibelen står der,
at man skal elske dem, der hader en.
Så jeg gik ind i en kinesisk butik
og købte nogle legetøjshåndjern.
Jeg havde også en falsk strømpistol.
JARAMILLO VENTEDE UDEN FOR FORÆLDRENES BOPÆL I FLERE TIMER
Jeg begyndte at bede og…
Jeg bad og sagde:
"Herre, vil du ikke nok stoppe mig.
Stop mig i at gå derind og konfrontere forældrene.
Jeg er bange for at gøre noget vanvittigt."
POLITIETS VIDEOOPTAGELSER
KLOKKEN 21.24 FIK POLITIET EN MELDING OM,
AT JARAMILLO HAVDE OVERFALDET MARIAS FORÆLDRE
Det, der skete den 26. september 2005,
er det endelige resultat af Rubens stalking.
Her ser vi en optagelse fra indkørslen,
hvor Ruben overfaldt Marias far.
Han medbragte tre par håndjern og en rulle gaffatape.
Og det, man kan se her, er den strømpistol, som han efterlod.
Det er beviser på, at der er foregået noget voldsomt.
Jeg gik op til huset og ringede på.
Hendes far kom omkring hjørnet,
og vi blev begge to overraskede.
Det så ud, som om han ville kaste sig over mig.
Jeg blev forskrækket,
så jeg tog strømpistolen frem og tvang ham ned.
Da jeg kiggede ned, så jeg, at han holdt sig for brystet,
og så indså jeg, han havde et hjertestop.
Jeg forsøgte at løfte ham op.
Så kom moren løbende omkring hjørnet.
Hun begyndte at skrige, så jeg slap ham og sagde:
"Jeg gør dig ikke noget." Men hun blev ved med at skrige,
så jeg gav hende noget strøm.
Jeg løftede hende op.
Så huskede jeg pistolen… Eller jeg mener håndjernene.
Jeg tog et af håndjernene og gav hende det på.
Jeg satte hende på badeværelset.
Han gav dem begge to håndjern på.
Han førte moren ind i huset
og gik så ud igen for at tage sig af Marias far.
Det lykkedes Marias mor at flygte.
Hun løb over gaden og bad en nabo om hjælp.
De ringede så efter politiet, som ankom ret hurtigt.
Han blev afbrudt, så han tog deres bil og stak af.
Jeg ville ikke gøre nogen ondt, for jeg kan ikke lide vold mod andre.
Når jeg ser tilbage på det, der skete,
så var det ikke mig. Sådan er jeg ikke.
Ruben siger, han ikke havde til hensigt at gøre nogen ondt,
fordi han hader vold mod andre.
Han prøver at minimere sin skyld
og at ændre på narrativet.
Han lider stadigvæk…
…af vrangforestillinger.
Strømpistolen var ikke legetøj.
Den forårsagede et hjertestop,
så Marias far skulle have en firedobbelt bypassoperation.
Og det bekræfter i mine øjne,
at han ikke har vedkendt sig ansvaret
for det, han har gjort mod familien.
JARAMILLO FLYGTEDE FRA GERNINGSSTEDET FØR POLITIETS ANKOMST
MARIA OG VERONICA ANKOM KORT TID EFTER
Der var ambulance og politi.
Min søster råbte ad mig:
"Din ekskæreste har overfaldet mor og far."
Og så var det bare…
Jeg havde det bare så dårligt og følte mig skyldig.
Han havde jo gjort det her, fordi jeg ikke ville komme tilbage.
Jeg skammede mig så meget.
POLITIET MEDDELTE FAMILIEN, AT JARAMILLO NU VAR PÅ FLUGT
Det var skræmmende ikke at vide, hvor han var henne.
Jeg gav daginstitutionen et billede af ham.
Min datter gik på daginstitution, og jeg forklarede dem det.
Jeg var bange for, han ville finde mig og min datter.
Han kunne finde på at dræbe mig for at få fat i min datter.
Jeg havde ingen anelse.
Det var frygten for det uvisse.
Han kunne være hvor som helst.
En aften, mens han var på flugt, tog jeg hjem til min bedste veninde,
og der fik jeg et alvorligt panikanfald.
Jeg troede, jeg skulle dø.
Jeg troede virkelig, jeg skulle dø.
OKTOBER, 2005
ATTEN DAGE EFTER OVERFALDET BLEV JARAMILLO PÅGREBET
VED GRÆNSEN MELLEM USA OG MEXICO
HAN BLEV FØRT TILBAGE TIL SAN ANTONIO FOR AT BLIVE STILLET FOR RETTEN
TRODS NÆSTEN TO ÅRS CHIKANE
BLEV JARAMILLO ALDRIG SIGTET FOR AT HAVE STALKET MARIA
Jeg besluttede at bygge sagen på groft røveri.
Stalking er temmelig kompliceret,
fordi man skal bevise hver enkelt handling.
Man skal bevise en masse små hændelser
i stedet for en enkelt hændelse.
I TEXAS IDØMMES GROV STALKING
EN MAKSIMAL FÆNGSELSSTRAF PÅ 10 ÅR
STRAFFEN FOR GROFT RØVERI IDØMMES EN MAKSIMAL STRAF PÅ 99 ÅR
Groft røveri anses for at være en alvorlig forbrydelse,
så ligesom drab ligger strafferammen
på fem år og op til 99 år eller livstid.
Vi havde en solid sag at fremføre i retten
for groft røveri.
DET AFGØRENDE I ANKLAGERNES SAG VAR DE FÆLDENDE BEVISER,
SOM JARAMILLO HAVDE EFTERLADT I BOPÆLENS INDKØRSEL
HÅNDJERN
Den her sag var besynderlig, fordi Ruben havde efterladt
en lang række beviser på sine intentioner på gerningsstedet.
Han efterlod en pose, da politiet begyndte at ankomme,
og inde i den pose lå der et brev,
hvor der stod detaljerede planer for, hvad han havde tænkt sig at gøre.
Han skriver: "Hent nogle kontanter…
Indkasser en check, strømpistol.
Fire par håndjern.
Find forældrene, kun mor og far.
Giv dem håndjern på.
Luk porten, og kør mod Mexico.
Smid forældrene i en grøft.
Kør tilbage, og hent Marias datter.
Hent bilen på samme tid.
Hent Marias datters datter.
Tag hende med i den grønne bil, og led efter Maria.
Få fat i Maria. Hent SUV'en.
Kør til Mexico, flyt ind i huset,
og slå dig ned i Mexico for altid."
Vi taler om fem mennesker,
som Ruben planlagde at bortføre
til et andet land i sit ønske
om at generobre Marias hjerte.
Ruben led helt sikkert af vrangforestillinger.
Han var ikke utilregnelig.
Han var ikke sindssyg.
Men han var meget farlig.
DEN 5. FEBRUAR 2007 KOM JARAMILLO FOR RETTEN FOR GROFT RØVERI
HAN NÆGTEDE SIG SKYLDIG I ALLE FORHOLD
De indkaldte sigtede som vidne.
Han var deres eneste forsvar.
Han så ikke ud til at vedkende sig noget som helst ansvar.
Han mente tilsyneladende ikke, at hans forhold til Maria
var andet end en kærlighedshistorie.
Det holdt ikke.
Vi havde nogle meget vægtige beviser mod ham,
og jeg tror ikke, der var nogen som helst tvivl om,
at Ruben Jaramillo var farlig.
SELVOM JARAMILLO IKKE BLEV TILTALT FOR STALKING,
VAR HANS FORBRYDELSER MOD MARIA CENTRALE I ANKLAGERNES SAG
Sigtelsen for groft røveri
var i sidste ende kulminationen
af al den stalking, som han havde udøvet mod Maria.
Så selvom hun ikke var det direkte offer i vores sag,
så tror jeg, at juryen fuldt ud forstod
det farlige ved situationen.
Maria var helt åbenlyst en skadet kvinde.
Følelsesmæssigt.
Jaramillo udsatte hende for nogle alvorlige overgreb.
DEN 6. FEBRUAR 2007 ACCEPTEREDE MARIA AT VIDNE MOD JARAMILLO
Det var vigtigt for juryen at høre Marias udsagn,
fordi stalkinghistorikken var altafgørende for sagen.
Hvis man tager Maria ud af billedet,
er der ikke nok kontekst til at forklare hans handlinger.
Hun forklarede juryen, hvad han havde udsat hende for,
både det psykiske og følelsesmæssige misbrug.
Og det kan give en person dybe ar.
Jeg stod frem i retten og fortalte dem om mine oplevelser.
Jeg var utrolig bange for at fortælle dommeren
om alt det, der var sket,
og jeg kunne ikke holde op med at græde.
Jeg græd bare hele tiden.
Jeg var så bange for at konfrontere ham.
GRUNDET ET OVERVÆLDENDE VIDNESBYRD BLEV JARAMILLO KENDT SKYLDIG
TAKKET VÆRE MARIAS VIDNEUDSAGN
OPNÅEDE ANKLAGERNE EN DOM PÅ 45 ÅRS FÆNGSEL
TRE MÅNEDER EFTER SIT FØRSTE INTERVIEW
INDVILLIGEDE JARAMILLO I AT SVARE PÅ FLERE SPØRGSMÅL
Jeg har siddet i fængsel
i 16 eller næsten 17 år.
Jeg har haft god tid til at tænke over, hvad der gik galt inde i mit hoved
og så videre.
Jeg tror på, at hvem som helst kan blive stalker
under de rette forhold.
Jeg tror, at jeg mistede kontakten med virkeligheden og…
Jeg begyndte at fantasere.
Jeg håbede på en måde
at genfinde fornemmelsen af at være ønsket.
Hvis jeg forfulgte hende, ville hun lægge mærke til mig.
Hun ville se mig som en person igen og sige:
"Der er faktisk en, der holder af mig."
Jeg håbede, at hun ville se,
at jeg var villig til at gøre alt for hende.
Jeg angrer det, som jeg gjorde mod Maria og hendes familie,
for det skulle ikke være sket.
Jeg skulle have været stærkere og have sluppet det.
Når man satser alting på en eneste person,
er det ligesom at spille russisk roulette.
Det kan forstås, hvis man har været sammen med nogen i 30 år,
men jeg var kun sammen med hende i fem år,
så jeg skulle ikke have været så involveret i hende.
Uanset hvor mange gange hun var utro, eller jeg var utro,
så skulle jeg have set tegnene.
Men ingen kan ændre på fortiden.
Jeg kan kun fortsætte videre frem og forsøge at blive bedre
og krydse fingre for, at samme situation ikke opstår igen.
At jeg bliver bedre til at kontrollere mig selv.
Jeg bør se skuffelser som et slags trinbræt
i stedet for en … tragedie.
JARAMILLOS FÆNGSELSDOM PÅ 45 ÅR ER AFSONET I 2050
DER VIL HAN VÆRE 79 ÅR GAMMEL
MEN JARAMILLO KAN BEGYNDE AT SØGE OM PRØVELØSLADELSE I 2028
Når jeg tænker på hans løsladelse,
får jeg bare lyst til at forsvinde.
Han må ikke finde mig.
Jeg lever stadig med eftervirkningerne.
Jeg har ugentlige panikanfald.
Det gør mig meget vred,
at jeg skal lide under det.
At mine børn skal lide under det og min mand…
…skal lide under det.
Det er frustrerende. Det er tortur.
Og mine bedsteforældre lider også under det.
Det holder aldrig op.
Alle frygter, at han bliver prøveløsladt.
Jeg er selv meget bange for det.
Vi skriver breve til løsladelsesudvalget
om ikke at løslade ham,
for jeg frygter, han vil komme og gøre arbejdet færdigt.
Han sagde, han ville skade folk, som jeg holdt af,
så vi er tvunget til at leve i frygt.
Jeg tror, han vil blive ved med at lede efter mig.
Tekster af: Rikke Schultz