У в'язниці у кожної людини є своє прізвисько і таке інше.
Люди сміються зі звинувачених у переслідуванні.
Вони такі: «Ти переслідувач? Що це за дурня така?
Ти сидиш у кущах з біноклем?
Ні, типу…»
І з деякими людьми буває саме так, розумієте, але…
Але у всіх різні обставини.
І перед тим, кого я не знаю,
я просто віджартовуюся.
Бо особисто для мене це болюча тема,
я починаю згадувати, через що ми з Рейчел пройшли.
ЩОРОКУ В США ФІКСУЮТЬ БІЛЬШЕ ТРЬОХ МІЛЬЙОНІВ ВИПАДКІВ ПЕРЕСЛІДУВАННЯ
ІСНУЄ ВИЗНАНИЙ ЗВ'ЯЗОК МІЖ ПСИХОЛОГІЧНОЮ ТРАВМОЮ І ОДЕРЖИМОЮ ПОВЕДІНКОЮ
Єдине, що я хочу уточнити —
я маю співчуття до Джона,
але за те, що він зробив зі мною, я йому ніколи не пробачу.
Те, що я це розумію, не означає, що я маю це прийняти.
Я не приймаю цього.
СЕРІАЛ NETFLIX
Краще б мене вважали вбивцею, а не переслідувачем, розумієте?
Я хотіла, щоб вона відчувала, що за нею спостерігають.
Будь-хто може стати переслідувачем.
Це все балачки про бабая.
Я не такий вже й божевільний…
ҐЕЙЛСБУРГ, ІЛЛІНОЙС
ВИПРАВНА КОЛОНІЯ ІМЕНІ ГЕНРІ К. ГІЛЛА ІЛЛІНОЙСЬКИЙ ДЕПАРТАМЕНТ ВИПРАВНИХ КОЛОНІЙ
24 ТРАВНЯ 2019 РОКУ ДЖОНА АНДЕРСОНА ПОСАДИЛИ ЗА ПЕРЕСЛІДУВАННЯ СВОЄЇ КОЛИШНЬОЇ
Причиною переслідування, як на мене, є відчуття покинутості.
Я зациклююся на людині, бо вона мене покинула.
І мені хочеться гнатися за нею.
Потім я злюся і кажу: «Ти любиш мене, ти маєш бути тут».
Це гнів від болю.
Озираючись назад, я можу сказати, що це початок проблем,
що привели мене до цього становища.
Я Джон Р. Андерсон III.
Мене ув'язнили у виправній колонії Гілл.
Мене звинуватили у переслідуванні.
ОКРУГ ДЕ-КАЛЬБ, ІЛЛІНОЙС
Я виріс у провінції.
Тато навчив мене полювати, рибалити.
Я добре вчився, займався спортом, грав у бейсбол.
Гадаю, я завжди прагнув серйозних стосунків.
Навіть коли я вперше зустрічався з дівчатами у середній та старшій школах.
Я дарував квіти чи складав музику.
Я був більш серйозним.
Ми не просто тусувалися для розваг.
Я думав про зв'язок, про якусь інтимність.
Я одразу розумів, подобається мені людина чи ні.
А з Рейчел ми одразу поладнали.
Не знаю. Ми були наче з одного тіста.
КОЛИ ДЖОНУ БУЛО 32, ВІН ЗУСТРІВ 28-РІЧНУ РЕЙЧЕЛ
Мене звуть Рейчел.
Я познайомилася з Джоном у 2015 році. На побаченні наосліп.
Тоді я працювала на трьох роботах одночасно
і сама виховувала сина.
Тому тоді мене взагалі не цікавили будь-які стосунки.
Джон дуже смішним і дотепним, і…
на той момент у нього був мотоцикл «Харлі-Девідсон».
Це був мій типаж чоловіків.
І я завжди казала йому, що його зелені очі
підкупили мене того першого вечора.
Це не відбувалося спонтанно.
Ми рухалися поступово,
бо я хотіла пізнати людину, перш ніж познайомити її з сином.
Спершу було багато поступок і компромісів,
бо він механік, працює з дизелями.
Він працював шість днів на тиждень по 10 годин.
Він завжди зустрічався з друзями та був серед дівчат,
його друзі завжди намагалися витягнути його на вечірки.
Я не знала, що він постійно пив.
Я думала, що таке лише на вихідних.
А я не пила. Я йшла після роботи додому до дитини.
Але він добре ладнав з Ґейджем.
Ґейдж дивився на нього, як на батька.
ҐЕЙДЖУ, СИНУ РЕЙЧЕЛ, БУЛО ТРИ РОКИ, КОЛИ ВОНА ПОЧАЛА ЗУСТРІЧАТИСЯ З ДЖОНОМ
Ґейдж був крутим хлопцем.
Він був моєю малою рок-зіркою.
Я робив йому невеликий ірокез і навчив рокерських жестів,
я катав його на мотоциклі.
І це було чудово, але…
Коли я був з Ґейджем, люди питали:
«Що за хлопчик з тобою, Джоне?»
І це чіпляло.
Та що більше я прив'язувався до Ґейджа,
то більше це мене дратувало.
Це ж моя дитина. Ти про що?
У цих стосунках я ніби бігала за Джоном,
а він відступав.
І коли він бігав за мною, то відступала я.
І коли я сказала йому: «З мене досить»,
він приходив до мене об 11 вечора, казав, що йому дуже шкода.
Але ми були просто…
Не знаю.
По-дурному закохані.
Попри все це ми залишилися разом, а потім
я дізналася, що я вагітна.
Тоді ми планували переїзд до Арканзасу.
Його дядько живе в Арканзасі, тож ми поїхали до нього.
Це просто прекрасне місце,
і ми почали шукати там будинок.
ЛИСТОПАД 2016 РОКУ
ЗА ПІВТОРА РОКУ ПІСЛЯ ЗНАЙОМСТВА У ДЖОНА Й РЕЙЧЕЛ НАРОДИВСЯ СИН ДЖЕКС
Після народження Джекса ми поїхали в Арканзас.
Ми жили у будинку його дядька,
намагалися укласти контракт з пані, яка збиралася продати нам дім.
Джексу було чотири місяці, коли Ґейдж помер.
Я досі не знаю, що сталося.
Була гроза, деякі дерева попадали.
Ми трактором забирали дерева
з паркану на пасовищі коней.
Ґейдж мені допомагав.
Він упав з трактора, і я випадково його переїхав.
Рейчел тоді була з нами.
Вона була біля будинку, підійшла до мене і тримала його.
Вона ще відчувала його серцебиття.
Швидка б не встигла приїхати, ми б не встигли доправити його до лікарні.
Ґейджа більше немає з нами.
Вона знає, що я дуже обережна, безпечна людина.
Я все життя працював механіком. Працював з тракторами, агрообладнанням,
комбайнами, будівельним обладнанням.
Тож вона знає, що це не через те, що я був нерозважливим чи робив щось
небезпечне з ним на тракторі.
Але одразу ж…
я почувався відповідальним та винуватим.
Почувався так, наче вбив свого сина.
Ми…
Ми втратили нашу дитину.
І…
Ми обоє стали іншими людьми.
Після смерті Ґейджа я…
Я перетворилася на оболонку людини.
Це дуже важко пояснити, мабуть.
Я нічого не хотіла робити, я не хотіла їсти, не хотіла…
Я не могла доглядати за Джексом.
Гадаю, він відчував, наскільки погано було мені.
Бо він кричав, тобто…
Тож Джон мав взяти на себе всю цю відповідальність
за чотиримісячну дитину й мене,
бо я просто не могла.
Він справді намагався, поки не зламався.
У МЕЖАХ РОКУ ПІСЛЯ СМЕРТІ ҐЕЙДЖА
РЕЙЧЕЛ І ДЖОН ПЕРЕЇХАЛИ ДО НОВОГО БУДИНКУ В АРКАНЗАСІ
Здається, Джон працював десь перший рік.
А потім сталося так, що у нього було мало роботи,
тож нам не вистачало грошей.
І мені довелося знайти роботу.
Тоді Джон почав шукати друзів,
а ті друзі вживали наркотики.
Він почав курити.
Не знаю, був то спершу крек чи мет.
А я просто сиділа й дивилася.
Я розуміла, що він намагався притупити біль.
Він винуватив себе, думав, що міг запобігти нещастю.
І з таким відчуттям доволі важко
жити.
Моя залежність стала дуже сильною.
Я вживав метамфетамін, сильно підсів на нього.
Я такого не відчував раніше.
У мене було багато галюцинацій і…
Щоразу, коли я закривав очі, то бачив його обличчя.
Бідна Рейчел, вона просто закрилася.
Вона не…
Вона просто
закрилася в собі.
І таке продовжувалося десь півтора року.
Ніхто з нас так і не спробував якось зарадити цьому, порадитися з кимось
чи зробити щось, щоб пройти через це.
І…
хоч ми й були потрібні одне одному, я відчуваю, що ми віддалялися.
Коли хтось каже, що гірше вже не може бути, він помиляється.
Оскільки я не була в змозі функціонувати,
гадаю, я не давала йому того, чого він потребував.
Тож він знайшов дівчину, яка працювала в доках на озері.
І…
зрадив мені з нею.
Здається, їй було 19 років.
А Джону тоді було 35.
Вона була дуже молодою.
Я сказала йому, що не треба руйнувати сім'ю, що ми все можемо виправити.
І тоді він вперше мене вдарив.
Він ударив мене по обличчю так сильно, що я впала на підлогу,
а потім взяв ключі й пішов на всю ніч.
Тоді Джон бачив та чув якихось людей,
бо сидів на наркотиках.
Він ішов у ванну чи ще кудись і вмикав диктофон на телефоні.
Потім слухав ті записи й кричав на мене,
кричав, що я йому зраджую, хоча насправді там просто було чутно телевізор.
Після цього стало ще гірше.
У мій день народження він присягався, що почув чоловічий голос у гаражі.
На кухні він підняв мене за шию,
протягнув коридором і кинув на ліжко…
А потім почав бити мене по ребрах, грудях, ногах та по голові.
Він душив мене аж до блювоти.
Це була мить, коли я зрозуміла, що маю просто піти від нього.
Що він не зміниться. Йому не стане краще.
Я прийняла рішення і не хотіла більше залишатися.
ЖОВТЕНЬ 2018
ЗА КІЛЬКА ДНІВ РЕЙЧЕЛ ПЕРЕЇХАЛА ДО БУДИНКУ МАТЕРІ В ІЛЛІНОЙСІ
ЗІ СВОЇМИ ДВОРІЧНИМ СИНОМ ДЖЕКСОМ
Я відчула полегшення під час восьмигодинної поїздки до Іллінойсу,
бо я знала, що більше не матиму справу з ним.
Після того як я почав вживати мет, я думав, що Рейчел робить зі мною
те саме, що я роблю з нею. Але це не так.
Мій власний розум розігрував мене.
І
це призвело до насильства між нами з Рейчел.
Але коли вона пішла,
я відчув, що втратив ще одну дитину і дружину.
І це все додалося до того болю, який вже я й так переживав.
І це мене настільки поглинуло, що навіть не можу пояснити.
Я почувався зрадженим.
А потім з'явилася нав'язлива думка: «Де мій син?»
Питав друзів і рідних, куди вона поїхала. Ніхто не казав.
Вони брехали мені й казали: «Вона десь там. Вона в безпеці».
Я дратувався, бо Рейчел не говорила зі мною.
Вона хотіла забрати мого сина і зробити мені боляче.
Тоді Джон зрозумів, що я вже не в Арканзасі.
Тож він почав писати мені.
ДЖОН АНДЕРСОН: ҐЕЙДЖ У МЕНЕ
У МЕНЕ ЙОГО ПОПІЛ! ТИ ЙОГО ЗАЛИШИЛА
Він казав, що змиє попіл мого сина в унітаз,
якщо я не скажу, де я,
та не поверну йому його родину.
ДЖОН АНДЕРСОН: ТИ ДУМАЄШ, Я БРЕШУ?
МЕНІ ВЖЕ НАЧХАТИ НА ВСЕ, РЕЙЧЕЛ
Я ХОТІВ ЧИНИТИ РОЗУМНО, АЛЕ ТИ НЕ ЗАХОТІЛА
Він почав надсилати мені відео,
де він змиває порох в унітаз.
Звісно ж, я злякалася, у мене почалася панічна атака.
ДЖОН АНДЕРСОН: Я БІЛЬШЕ НЕ ГРАТИМУСЯ, РЕЙЧЕЛ!!!!!
УСІМ БУДЕ НЕПЕРЕЛИВКИ, ЯКЩО ТИ Й ДАЛІ ЗМУШУВАТИМЕШ МЕНЕ ГРАТИ В ЦЮ ГРУ
Після цього всього я просто…
Це був… Це був кінець. Крапка. Я отримала ордер на захист.
ЛИСТОПАД 2018 РОКУ
У ЛИСТОПАДІ 2018 РОКУ
СУД ОКРУГУ ОҐЛ ВИДАВ РЕЙЧЕЛ ОРДЕР НА ЗАХИСТ ВІД АНДЕРСОНА
ІЛЛІНОЙСЬКИЙ УНІВЕРСИТЕТ, СПРИНҐФІЛД
Зазвичай при переслідуванні, перш ніж його назвуть злочином,
має бути ордер на захист.
Це перший крок для перекласифікації незлочинної поведінки на злочинну.
Я Раян Вільямс.
Я доцент кафедри криміналістики та кримінального правосуддя
в університеті Іллінойсу у Спринґфілді.
РАЯН ВІЛЬЯМС ПЕРЕГЛЯНУВ УМОВИ ОРДЕРА НА ЗАХИСТ,
ЯКИЙ ВИДАЛИ ПРОТИ АНДЕРСОНА
Ордери на захист можуть допомогти,
вони підсилюють серйозність порушення.
Від невеличкого проступку до повноцінного злочину.
Якщо раніше людина приїжджала на чиюсь роботу, це було нечемно і неправильно.
А тепер це злочин.
Але ордери на захист ґрунтуються на стримуючій моделі поведінки.
На жаль, багато переслідувачів
не поводяться раціонально, їм немає чого втрачати.
Як у випадку з Джоном, який може ігнорувати ордери
і думати, що вони не стосуються його.
У ЗВІТАХ НА АНДЕРСОНА ЗАФІКСОВАНО БАГАТО ВИПАДКІВ ВЛАСНИЦЬКОЇ ПОВЕДІНКИ
У ЙОГО ПЕРШИХ СТОСУНКАХ, ЩО БУЛИ ПОНАД 12 РОКІВ ТОМУ
Джон демонстрував дуже серйозні типи поведінки в інших стосунках.
Це людина, яка просто не визнає,
що її поведінка шкідлива.
Настільки, що я здивований,
що у всіх тих випадках не було гірших наслідків.
Якщо Джон не контролює жінку, то проявляється злість та агресія.
Щоразу усе загострюється, і мене це лякає.
Завжди десь лежить бомба, яка може вибухнути.
Мене звати Рік Андерсон, я дядько Джона.
І на цей день я єдиний родич, який спілкується з Джоном.
31 БЕРЕЗНЯ, 2016
ВЛАСНИЦЬКУ ПОВЕДІНКУ АНДЕРСОНА ВПЕРШЕ ЗАФІКСУВАЛИ У 2006,
КОЛИ ВІН РОЗ'ЇХАВСЯ З ПЕРШОЮ ЖІНКОЮ
Джон одружився зі своєю першою жінкою, коли був молодший.
Але Джон зрадив їй під час весілля.
Його дружина сказала, що це занадто.
Вона переїхала.
Джону ніби зірвало дах.
Тоді, коли він був розлючений, то міг приїздити до будинку.
Або сидіти в машині й чекати, поки вона їхатиме на роботу.
Це ніби зачатки переслідування.
31 БЕРЕЗНЯ 2006 РОКУ
ЧОТИРМА РОКАМИ ПІЗНІШЕ, У 2010, АНДЕРСОНА ЗВИНУВАТИЛИ У ПЕРЕСЛІДУВАННІ
ІНШОЇ ПАРТНЕРКИ
Він удерся до її будинку, сховався у шафі,
і о другій ночі
стояв над ліжком дівчини.
Тож усі стосунки з його першою дружиною та другою дівчиною
просто розбилися вщент.
Якби я був на місці Рейчел, навіть зараз,
мене б непокоїв Джон.
ЖОВТЕНЬ 2018
У 2018 РОЦІ, ПІСЛЯ ТОГО, ЯК РЕЙЧЕЛ
ПІШЛА ВІД АНДЕРСОНА, ВОНА ПЕРЕЇХАЛА ДО СВОЄЇ МАМИ ДЖУДІ В ІЛЛІНОЙС
Джон хотів, щоб Рейчел повернулася, він робив усе, щоб її повернути.
Він знав про наш надзвичайно сильний зв'язок.
І якщо вона не дістанеться йому, то не дістанеться нікому.
ЖОВТЕНЬ 2018 РОКУ
ЛЮТИЙ 2019 РОКУ
ТРЬОМА МІСЯЦЯМИ ПІЗНІШЕ ДЖОН ПРОЇХАВ 1100 КМ ДО АРКАНЗАСУ ЗА РЕЙЧЕЛ
Коли він приїхав сюди, то постійно дзвонив.
Але він представлявся кимось іншим.
Ось наскільки розумний цей ідіот.
Дзвонив мені: «Дай поговорити з нею. Дозволь поговорити.
Я кохаю її. Хочу з нею поговорити».
А потім він лаявся: «Знаю, що вона там. Дай поговорити з нею.
Ти кляте стерво. Дай мені з нею поговорити».
Це страшно. Це дуже страшно.
Він чатував під будинком.
Він під'їжджав до будинку, тоді була зима, на своєму величезному пікапі.
Сидить там, палить гуму.
Ми бісимося, плачемо, викликаємо поліцію.
Я шукаю Джекса. Він під столом.
Він сказав: «Бабусю, я зробив те, що сказала мама. Я сховався.
Я сховався, як сказала мама».
Це розбило мені серце.
Бо мій онук має ховатися, бо мама каже йому сховатися від нього,
бо він зашкодить і вб'є його матір.
Боляче дивитися, як твоя донька це переживає.
Я постійно відчувала, що він спостерігає за мною.
Він знає, коли я вдома, знає, коли мене немає.
Підсвідомість гралася зі мною, я боялася.
Він безперервно дзвонив та писав.
Він залишав мені голосові повідомлення, де казав, що збирався вбити себе.
Він надсилав мені фото петель,
які він вішав на кроквах у маминому підвалі.
Він казав мені, що якщо ми помремо, то помремо разом.
І байдуже, якщо доведеться вбити мене першою.
Що так і буде. Ми помремо разом.
Мені завжди здавалося, що він за рогом,
ніби я вже чекаю, коли він вистрибне з кущів.
Саме так і сталося.
Вона не брала слухавки.
Дійшло до того, що я пошукав додатки,
де можна використовувати різні імена абонентів
і різні номери телефонів. Я займався усім цим божевіллям.
Та вона не говорила зі мною. Тож я пішов до неї на роботу.
5 БЕРЕЗНЯ 2019 РОКУ
ПІСЛЯ ПОВЕРНЕННЯ ДО ІЛЛІНОЙСУ РЕЙЧЕЛ ЗНАЙШЛА РОБОТУ НА МІСЦЕВОМУ СКЛАДІ
Коли вона приїхала на роботу, я сидів там.
Я приїхав туди на дві хвилини швидше.
Я підійшов до машини,
і щойно вона мене побачила, вона одразу злякалася.
І з якоїсь причини це викликало в мені гнів.
Сталася неприємна ситуація на її роботі, і потім приїхала поліція.
На складі, де я працювала, не було воріт. Будь-хто міг зайти й вийти.
ЗАПИС З КАМЕРИ ВІДЕОСПОСТЕРЕЖЕННЯ
Я заїхала на місце для стоянки,
діставала свої речі, з якими пішла б у будівлю.
І побачила машину, де сидить він…
І він побіг на всій швидкості до моєї машини.
Я намагалася замкнути двері й подзвонити у 911.
А він в той час намагався розбити скло на дверях,
волаючи при цьому на повний голос,
що збирався мене вбити.
Він іде до задніх дверей і відкриває їх.
Я вистрибую з машини й кричу про допомогу,
і я побачила в машині чоловіка.
Я побігла до нього.
Він виходить з машини, спокійно питає, що сталося,
і я кажу: «Він мене вб'є».
Тоді Джон зрозумів, що я залишила ключі в машині.
Тож він спробував мене переїхати.
Він вирішив, що не переїде мене без зіткнення з іншими машинами.
Тож він вийшов з машини,
досі кричав, що збирається мене вбити.
Хлопець повалив його на землю і тримав.
ПОЛІЦІЯ ПРИЇХАЛА ТА ЗААРЕШТУВАЛА АНДЕРСОНА НА МІСЦІ ЗЛОЧИНУ
АНДЕРСОНА ЗВИНУВАТИЛИ У ПОРУШЕННІ ОРДЕРУ НА ЗАХИСТ ТА ЗАТРИМАЛИ
Коли поліція заарештувала його,
я відчула полегшення, якого не відчувала раніше.
Нарешті він більше не зможе мене скривдити.
Я була вільною.
Я була вільною від нього.
Я була вільною від усього цього.
Переслідування, особливо з домашнім насиллям у стосунках,
не обов'язково привертає до себе належної уваги.
У законі на нього ніби закривають очі.
Питання в тому, що треба робити, щоб ця поведінка припинилася?
Мене звати Алі Френд.
Я була головним прокурором у відділі домашнього насилля
в окрузі Де-Калб.
ПІСЛЯ ВИПАДКУ НА СКЛАДІ
АЛІ ФРЕНД ПРИЗНАЧИЛИ ПРОКУРОРОМ У СПРАВІ АНДЕРСОНА
Мені важко зрозуміти, що відбувалося в голові Джона, я не розумію мотиву.
Та я думаю, він просто хотів зробити все можливе,
щоб повернути контроль над життям Рейчел.
І якщо це означало позбавити її життя, то він би й це зробив.
Він приніс нейлоновий ремінець,
який був зав'язаний у петлю.
Було кілька актів удушення,
коли вони жили в Арканзасі.
Здавалося, що він нарешті втілить у життя
свої минулі погрози, коли він душив її.
ЦЕНТР ПРАВОСУДДЯ
ЗА ПОРУШЕННЯ ОРДЕРА НА ЗАХИСТ
АЛІ ФРЕНД ЗВИНУВАТИЛА АНДЕРСОНА У ПЕРЕСЛІДУВАННІ З ОБТЯЖУЮЧИМИ ОБСТАВИНАМИ
291-Й ОКРУЖНИЙ СУД
Переслідування з обтяжуючими обставинами карається строком від двох до п'яти років
у виправній колонії Іллінойсу
або випробувальним терміном.
Я вважала, що випробувального терміну для нього замало.
І вважала, що його треба покарати й посадити за ґрати.
Його також звинуватили у керуванні машиною у стані наркотичного сп'яніння.
А в нашому штаті за це передбачене більш серйозне покарання.
ЯКЩО ЙОГО ВИЗНАЮТЬ ВИННИМ У ВОДІННІ НАПІДПИТКУ, ТО ЧЕРЕЗ ЙОГО ІСТОРІЮ ЗЛОЧИНІВ
ЙОГО ОБОВ'ЯЗКОВО ПОСАДЯТЬ
ЯКЩО ВИЗНАЮТЬ ВИННИМ У ПЕРЕСЛІДУВАННІ, ТО У НЬОГО БУДЕ ШАНС ВИЙТИ НА ВОЛЮ
Важко повірити, що переслідування карається м'якше за водіння напідпитку.
Думаю, ніхто не хоче вірити, що все так погано.
Але для жертви чи того, хто переживає таке у стосунках,
усе справді так погано, і може закінчитися смертю.
БЕРЕЗЕНЬ 2019 РОКУ
5 КВІТНЯ 2019 РОКУ
АНДЕРСОНА ВИЗНАЛИ ВИННИМ У ВОДІННІ В НЕТВЕРЕЗОМУ СТАНІ
І ПЕРЕСЛІДУВАННІ ТРЕТЬОГО СТУПЕНЯ
ЙОГО ЗАСУДИЛИ ДО ШЕСТИ РОКІВ ПОЗБАВЛЕННЯ ВОЛІ
АНДЕРСОНУ ТАКОЖ ЗАБОРОНИЛИ КОНТАКТУВАТИ З РЕЙЧЕЛ ЧИ ЇЇ СИНОМ
Я щодня отримую листи від Джона.
дійшло до того, що я сильно дивуюся, якщо не отримаю листа один день.
Ми не спілкуємося.
Я не відповідаю йому, а він досі надсилає фото і листи,
цьому немає кінця.
Отримувати листи — доволі суперечливо.
Я вирішую, відкриватиму я їх чи ні.
Але тепер він сидить у в'язниці, і читання листів
допомагає мені зрозуміти, що у нього в голові.
Думаю, мені так легше спати вночі.
Бо я знаю, що він шкодує, а не досі злиться на мене.
ВИПРАВНА КОЛОНІЯ ІМЕНІ ГЕНРІ К. ГІЛЛА ІЛЛІНОЙСЬКИЙ ДЕПАРТАМЕНТ ВИПРАВНИХ КОЛОНІЙ
Я завжди писав листи Рейчел.
У 2020 році я писав їй листи щодня.
Чи не щодня. Щотижня.
Я вже не такий божевільний. Щотижня.
Я підтримую зв'язок. Вона їх читає.
Вона їх отримує.
Гадаю, якщо вона захоче здати їх і створити мені неприємності —
хай буде так, розумієте?
Це її право, якщо вона раптом захоче так зробити, то нехай.
У ЛЮТОМУ 2021 РОКУ АНДЕРСОН ЮРИДИЧНО ОСКАРЖИВ
ЗАБОРОНУ НА КОНТАКТУВАННЯ З СИНОМ
ЛЮТИЙ 2021 РОКУ
РЕЙЧЕЛ НЕ МОГЛА ОСКАРЖИТИ ПОЗОВ,
ТОЖ НАКАЗ ЗМІНИЛИ Й ДОЗВОЛИЛИ АНДЕРСОНУ СПІЛКУВАТИСЯ З ДЖЕКСОМ
У в'язниці я не забув про сина.
Я розмовляю з ним телефоном, він смішний, бо каже:
«Я тебе не знаю. Я не знаю, як ти виглядаєш».
І я маю нагадувати йому: «Ти знаєш. Я виховував тебе.
Тобі було два роки, коли я востаннє тебе бачив.
Шкода, що ти не пам'ятаєш, але повір мені, я пам'ятаю».
Моєю метою було бути вдома до п'ятого дня народження Джекса, це минулої неділі.
І я спізнився на тиждень.
Я їду додому… Сьогодні п'ятниця, у понеділок я вийду.
ВІДБУВШИ МІНІМАЛЬНИЙ ТЕРМІН УВ'ЯЗНЕННЯ ЗА ВИРОК У ШІСТЬ РОКІВ
АНДЕРСОНА ВИПУСТИЛИ УМОВНО-ДОСТРОКОВО
УСЬОГО ЧЕРЕЗ ДВА РОКИ ПІСЛЯ ОГОЛОШЕННЯ ВИРОКУ
Наближається день звільнення Джона, і він хоче побачити сина.
Коли Джон нарешті побачить Джекса
і зможе забрати його на ніч або на вихідні,
я хвилюватимуся, що він просто втече з моєю дитиною,
і я його ніколи не знайду.
Ця думка завжди зі мною.
Сподіваюся, він почне з чистого листа.
Але я хвилююся, що він стане колишнім Джоном
і знову спробує скривдити мене.
Думаю, якщо він повернеться до наркотиків,
то відчує, що в нього більше немає причин жити,
а це значить, що він прийде і за мною.
Я встановила камери спостереження.
Камери розташовані по всьому будинку, щоб переконатися,
що він не переслідуватиме мене
чи не спробує щось зробити з моєю машиною.
У нього буде лише один шанс.
Якщо він ще раз перейде межу, то повернеться до в'язниці.
От і все.
ЛИСТОПАД 2021 РОКУ
15 ЛИСТОПАДА 2021 РОКУ
ДЖОНА АНДЕРСОНА ВИПУСТИЛИ УМОВНО-ДОСТРОКОВО
Багато хто любить казати, що люди насправді не змінюються.
Але якщо людина пережила якісь трагічні події,
це не має визначати її назавжди.
Я вже не той, ким був раніше.
Я готовий побачити сім'ю.
ДВА ТИЖНІ ПО ТОМУ
Я вже два тижні на волі, чесно кажучи,
у мене ще немає чіткого плану.
Я ще працюю над цим.
Мій головний план на зараз — повернутися і стати частиною життя мого сина.
ДЖОНУ ДОЗВОЛЕНО ЩОТИЖНЯ ВІДВІДУВАТИ СИНА
Я в захваті, бо можу провести час із сином.
Йому п’ять років. Він дуже жвавий та енергійний.
Просто приємно знову бачити мого сина.
Це дає мені мотивацію рухатися далі.
А у дні, коли я його не бачу,
мені стає сумно, бо він не поруч.
Раніше ми всі були однією сім'єю.
Я постійно сидів удома з сином.
І ось, я знову тут, але через кілька років,
і я бачу свого сина лише кілька разів на тиждень.
Я хочу, щоб ми з Рейчел разом виховували його.
Я думаю. що це доволі ймовірно,
що я таки захочу зібрати нашу сім'ю знову під одним дахом,
єдину родину.
Думаю. що мені просто доведеться довести,
що люди можуть рости і змінюватися протягом життя.
ТРИ МІСЯЦІ ПО ТОМУ
Я почуваюся трохи інакше, відколи Джон вийшов на волю.
Пройшло вже трохи більш як 90 днів.
Я знаю, що Джон хоче, щоб ми знову були сім'єю,
але минуле не повернеш.
Забагато шрамів та й усе зламано.
Сподіваюся, Джон залишатиметься тверезим та прагнутиме покращити своє життя й далі.
І якщо Джон прийме цей виклик,
то він зможе стати батьком Джекса.
Сподіваюся, ми з ним станемо друзями заради блага нашого сина,
бо кожній дитині потрібен батько.
Але йому доведеться багато чого змінити в собі
та його залежностях заради цього.
Час покаже.
ПІСЛЯ ЗАКІНЧЕННЯ ЗЙОМОК ДЖОН ПРОДОВЖИВ ПРАЦЮВАТИ ТА БАЧИТИСЯ З СИНОМ
РЕЙЧЕЛ НЕ ЗАБИРАЄ У НЬОГО ЦЬОГО ОСТАННЬОГО ШАНСУ
Переклад субтитрів: Богдан Кордоба