Når du havner i fengsel, har alle kallenavn på seg selv og andre.
Folk ler av stalkere.
"Er du en stalker? Hva slags tull er det?
Sitter du i busker med kikkert?"
"Nei…"
Og det er sikkert sant for enkelte, men…
Alle har en unik historie.
For folk jeg ikke kjenner… Jeg prøver å le av det.
For meg vekker det triste og tunge følelser,
og traumet Rachel og jeg gikk gjennom kommer tilbake.
HVERT ÅR FOREKOMMER OVER TRE MILLIONER STALKING-TILFELLER I USA
DET ER EN FORBINDELSE MELLOM TRAUMER OG TVANGSPREGET ADFERD
Det eneste jeg vil ha understreket er
at jeg føler med John,
men jeg vil aldri tilgi ham for det han gjorde mot meg.
Bare fordi jeg forstår det, betyr det ikke at jeg må godta det.
Jeg godtar det ikke.
EN NETFLIX-SERIE
Jeg vil heller bli ansett som morder enn forfølger.
Jeg ville ha intensiteten av at hun følte seg overvåket.
Hvem som helst kan være en forfølger.
Det er bare snakk.
Jeg er ikke så gal nå.
EN SISTE SJANSE
ILLINOIS
FENGSEL
DEN 24. MAI 2019 BLE JOHN ANDERSON FENGSLET FOR FORFØLGELSE AV EKSEN
Stalking-greia koker ned til at jeg ikke vil bli forlatt.
Jeg blir opphengt i noen fordi jeg følte meg forlatt av dem,
jeg vil bare klamre meg fast i dem.
Så blir jeg sint og sier: "Du elsker meg, så vær her."
Jeg blir såret og sint.
Og når jeg ser tilbake, ser jeg at det var starten på problemer
som førte meg dit jeg er nå.
Jeg heter John R. Anderson III. Jeg sitter i fengsel.
Jeg ble siktet for grov forfølgelse.
ILLINOIS
Jeg vokste opp på landet.
Pappa lærte meg å jakte og fiske.
Jeg var flink på skolen, spilte mye baseball.
Jeg tror jeg alltid har søkt mot et seriøst forhold.
Selv da jeg begynte å få kjærester på ungdomsskolen og på videregående
kjøpte jeg blomster og laget mikskassetter.
Jeg tok forholdene seriøst. Det var ikke bare for moro skyld.
"Har vi en dypere forbindelse? En intimitet?"
Jeg vet umiddelbart om jeg liker deg eller ikke,
og Rachel og jeg klikket bare.
Vi var uadskillelige.
DA JOHN VAR 32 ÅR MØTTE HAN 28 ÅR GAMLE RACHEL
Jeg heter Rachel.
Jeg møtte John i 2015. På en blind date.
Jeg hadde tre jobber på den tiden,
og jeg oppdro sønnen min alene.
Så jeg var ikke interessert i et forhold av noe slag.
John er veldig morsom og vittig, og…
På det tidspunktet hadde han en Harley-Davidson.
Han var min type mann.
Og jeg sa alltid at det var hans grønne øyne…
jeg falt for den første kvelden.
Dette var ikke noe vi hoppet uti.
Vi skulle gå sakte frem, for jeg ville bli kjent med ham før
jeg brakte sønnen min inn i det.
Det var mye gi og ta i begynnelsen, for han er dieselmekaniker,
så han jobbet ti timer seks dager i uka.
Han gikk ut med venner og møtte jenter,
og vennene hans ville ha ham med på festing hele tiden.
Jeg visste ikke at han drakk hele tiden. Jeg trodde det bare var i helgene.
Jeg gjorde ikke det. Jeg jobbet og dro hjem til ungen min.
Men han var alltid flink med Gauge.
Gauge så på ham som en far.
RACHELS SØNN GAUGE VAR TRE ÅR DA HUN BEGYNTE Å DATE JOHN
Gauge hadde et smittende humør.
Han var min lille rockestjerne.
Jeg ga ham en hanekam, og han viste rocketegnet
og satt bakpå motorsykkelen.
Og det var flott, men…
Folk ble spørrende når jeg hadde Gauge med meg.
"Hvem er den ungen, John?"
For meg var det viktig. Men jo mer jeg ble glad i Gauge,
desto mer irriterende ble det. "Dette er ungen min. Hva mener du?"
Det var den typen forhold der hvis jeg jaget etter John, trakk han seg unna.
Og hvis han jaget meg, trakk jeg meg.
Om jeg sa: "Ok, jeg slår opp",
dukket han opp sent på kveld og ba om unnskyldning.
Men vi var bare så…
Jeg vet ikke.
Dumme og forelskede.
Vi holdt sammen gjennom alt det, og så…
fant jeg ut at jeg var gravid.
På den tiden vurderte vi å flytte til Arkansas.
Onkelen hans bor i Arkansas, så vi dro for å besøke ham.
Det er et vakkert sted,
så vi begynte å lete etter hus der nede.
ATTEN MÅNEDER ETTER AT DE MØTTES BLE RACHEL OG JOHNS SØNN JAX FØDT
Etter at Jax ble født skulle vi flytte til Arkansas.
Vi bodde hos onkelen hans
og prøvde å fullføre kjøpet med hun som eide huset.
Og Jax var bare fire måneder gammel da Gauge døde.
Jeg vet ikke hva som skjedde.
Det var en storm, trær hadde veltet.
Vi brukte traktoren til å flytte trærne fra gjerdet på hestehagen.
Gauge hjalp meg.
Han falt av traktoren, og ved et uhell kjørte jeg over ham.
Rachel var der da det skjedde.
Hun var ved huset, og kom ned og holdt ham.
Hun følte at hjertet hans slo.
Men ambulansen kom ikke fort nok, vi fikk ham ikke til sykehuset raskt nok.
Så Gauge er ikke hos oss lenger.
Hun vet at jeg er en veldig forsiktig, trygg person.
Jeg har vært dieselmekaniker hele livet. Jobbet med traktorer og andre maskiner.
Så hun vet at det ikke handlet om at jeg var uforsiktig eller gjorde noe…
usikkert med ham på traktoren.
Men umiddelbart…
følte jeg meg ansvarlig og skyldig,
jeg følte at jeg drepte sønnen min.
Vi…
Vi mistet barnet vårt.
Og…
…vi forandret oss.
Etter at Gauge døde…
ble jeg et skall av et menneske.
Det er vanskelig å forklare.
Jeg ville ikke gjøre noe. Jeg ville ikke spise, ikke…
Jeg klarte ikke å holde Jax.
Jeg tror han følte hvor knust jeg var.
Fordi han skrek…
Så John måtte ta alt det ansvaret
for et fire måneder gammelt barn og meg,
fordi jeg ikke klarte det.
Han prøvde virkelig før det raknet for ham.
INNEN ET ÅR ETTER GAUGES DØD
FLYTTET RACHEL OG JOHN TIL SITT NYE HJEM I ARKANSAS
John jobbet det første året, tror jeg.
Men på et punkt fikk han ikke nok jobb til at han kunne forsørge oss.
Så jeg måtte skaffe meg en jobb.
Så begynte John å finne venner,
og de vennene brukte narkotika.
Han begynte å røyke.
Jeg vet ikke om det var crack først eller meth.
Jeg og så på at han gjorde det.
Jeg forsto hvorfor han prøvde å bedøve smerten.
Han følte skyld for at han kunne ha forhindret ulykken.
Det er en tung bør…
å måtte bære.
Avhengigheten min tok helt av.
Jeg brukte meth, og jeg taklet det dårlig.
Jeg har aldri opplevd maken.
Jeg hallusinerte ting, og…
Jeg så ansiktet hans hver gang jeg lukket øynene.
Stakkars Rachel lukket seg helt.
Hun… Hun lukket seg bare.
Og vi fortsatte slik i halvannet år.
Ingen av oss tok oss oppsøkte hjelp eller terapi
eller noe som kunne hjelpe oss.
Og…
selv om vi trengte hverandre, dyttet vi hverandre unna.
Når de sier at ting ikke kan bli verre, så kan de det.
Jeg klarte ikke å fungere,
så jeg kunne ikke gi ham det han trengte.
Så han fant ei jente som jobbet ved brygga på innsjøen.
Og…
han var utro med henne.
Jeg tror hun var 19 år gammel.
På den tiden var John 35.
Hun var veldig ung.
Jeg sa at han ikke fikk ødelegge familien, at vi kunne fikse det.
Det var første gang han slo meg.
Han slo meg i ansiktet så hardt at jeg gikk i gulvet,
og så tok han nøklene mine og dro.
På dette tidspunktet hallusinerte John fordi han var påvirket av meth.
Han gikk på do eller noe, og la igjen telefonen som tok opp.
Han hørte på opptakene og kjeftet på meg
og sa at jeg var utro, men det han hørte var tv-en.
Og så ble det bare verre.
På bursdagen min sverget han at han hørte en mannsstemme i garasjen.
Han tok tak i meg på kjøkkenet etter halsen,
dro meg ned gangen og kastet meg på sengen…
og slo meg i ribbeina, brystet, beina og hodet.
Og han kvalte meg til jeg kastet opp.
Det var da jeg innså at jeg måtte komme meg vekk fra ham.
At han ikke ville bli bedre.
Jeg bestemte meg, jeg kunne ikke bli et sekund til.
OKTOBER
DAGER SENERE FLYKTER RACHEL TIL MORENS HUS I ILLINOIS
MED DERES TO ÅR GAMLE SØNN JAX
Jeg følte lettelse på den åtte timer lange bilturen til Illinois…
fordi jeg slapp å ha med ham å gjøre.
Alt jeg gjorde mot Rachel etter at jeg begynte med meth,
følte jeg at hun gjengjeldte, at det var løgn.
At jeg bare lurte meg selv.
Og…
det førte til mye vold mellom meg og Rachel.
Men da hun dro,
følte jeg at jeg hadde mistet enda et barn og kona mi.
All den smerten jeg bar på, det gjorde bare ting verre.
Det var så overveldende at jeg ikke har ord.
Jeg følte meg forrådt.
Jeg ble besatt av: "Hvor er sønnen min?"
Jeg spurte venner og familie hvor hun var. Ingen svarte.
De løy til meg, og sa: "Hun der nede et sted. Hun er trygg."
Jeg ble sint av at Rachel ikke snakket med meg.
Som om hun gjorde det for å såre meg.
John hadde funnet ut at jeg ikke var i Arkansas lenger.
Så han begynte å sende meg tekstmeldinger.
JEG HAR GAUGE
JEG HAR ASKEN HANS SOM DU FORLOT
Han sa at han skulle helle sønnen min ned i do
om jeg ikke sa hvor jeg var
og kom tilbake til ham.
DU TROR JEG LYVER
JEG BRYR MEG IKKE LENGER
JEG FORSØKTE FORNUFT, DU TAKKET NEI
Han sendte meg videoer av ham
som helte hvit aske ned i do.
Og jeg fikk selvfølgelig panikkanfall.
VIL IKKE LEKE MER, RACHEL!
DET VIL IKKE ENDE BRA OM DU TVINGER MEG TIL Å LEKE
Etter at han gjorde det…
Det var slutten. Jeg skaffet et kontaktforbud.
I NOVEMBER 2018
UTSTEDTE OGLE FYLKESRETT BESØKSFORBUD MOT ANDERSON
UNIVERSITETET I ILLINOIS
For at stalkingsaker skal bli en forbrytelse,
må et besøksforbud være på plass.
Det er første steg fra ikke-kriminell adferd
til kriminell adferd.
Jeg heter Ryan Williams. Jeg er førsteamanuensis i kriminologi
ved University of Illinois.
RYAN WILLIAMS HAR SETT PÅ VILKÅRENE FOR BESØKSFORBUDET
UTSTEDT MOT ANDERSON
Besøksforbud kan være til stor hjelp. Det øker alvoret i lovbruddet.
En liten forseelse blir en forbrytelse.
Om du kjørte forbi jobben deres, går det fra problematisk rampestrek
til forbrytelse.
Men besøksforbud skal fungere preventivt.
Dessverre utføres stalking av folk
som ikke oppfører seg rasjonelt, som ikke har mye å tape.
I Johns tilfelle så han bort fra besøksforbudet
og følte at det ikke gjaldt ham.
ANDERSONS RULLEBLAD AVSLØRER ANKLAGER OM KONTROLLERE ATFERD
I TIDLIGERE FORHOLD OVER EN PERIODE PÅ 12 ÅR
John utviste alvorlig adferd i sine tidligere forhold.
Det er noen som ikke vil godta
at deres adferd er skadelig.
Så mye at jeg er overrasket
over at disse sakene ikke endte verre.
Hvis John ikke kan kontrollere kvinner, fører det til sinne og aggresjon.
Det eskalerer for hver gang, og det skremmer meg.
Det er en dynamittkubbe der et sted.
Jeg heter Rick Anderson, og jeg er Johns onkel.
I dag er jeg den eneste slektningen som snakker med John.
MARS
ANDERSONS KONTROLLERENDE ADFERD BLE DOKUMENTERT I 2006
DA HAN BLE SKILT FOR FØRSTE GANG
Da John var yngre, var han gift med sin første kone.
Men John var utro mot henne under bryllupet.
Kona sa at nok var nok. Hun flyttet ut.
John klikket.
Om han ble sint, kom han hjem til deg.
Han satt i en bil og ventet til du var ferdig på jobb.
Som en begynnelse på stalking.
MARS
FIRE ÅR SENERE, I 2010, BLE ANDERSON SIKTET FOR FORFØLGELSE
AV EN ANNEN EKSPARTNER
Han brøt seg inn i huset hennes, gjemte seg i skapet
og klokka to på natta sto han ved enden av sengen hennes.
Så forholdene med hans første kone og hans andre kjæreste
brøt sammen og sprakk.
Hvis jeg var Rachel, selv nå, ville jeg vært bekymret for John.
OKTOBER
I 2018, ETTER Å HA FORLATT ANDERSON,
FLYTTET RACHEL TIL MOREN JUDI I ILLINOIS
John ville ha Rachel tilbake, og han ville gjøre hva som helst.
Han visste at Rachel og jeg hadde et sterkt bånd.
Og hvis han ikke fikk henne, skulle ingen få henne.
OKTOBER
FEBRUAR
TRE MÅNEDER SENERE FULGTE JOHN ETTER RACHEL
Da han kom hit, ringte han gjentatte ganger.
Men det kom et annet navn opp på telefonen.
Så smart er denne idioten.
Han ringte: "La meg snakke med henne. Jeg elsker henne og vil snakke med henne."
Så bannet han: "Jeg vet at hun er der. La meg snakke med henne.
Jævla kjerring, la meg snakke med henne."
Det er veldig skremmende.
Han overvåket huset.
Han kjørte opp i oppkjørselen, om vinteren, i den store bilen.
Sto der, spant hjulene.
Vi friker ut, gråter, ringer politiet.
Jeg ser etter Jax. Han er under bordet.
Han sa: "Bestemor, jeg gjorde det mamma sa. Jeg gjemte meg.
Jeg gjemte meg som mamma sier."
Det knuste hjertet mitt.
At barnebarnet mitt må gjemme seg fordi mamma ber ham om det,
fordi han vil såre og drepe moren hans.
Det er vondt å se datteren din gå gjennom det.
Jeg følte alltid at han overvåket meg.
Han vet når jeg er hjemme og når jeg ikke er hjemme.
Det er mye tankekontroll og mye frykt.
Det er sammenhengende, han ringer, sender melding.
Han la igjen beskjeder og sa at han skulle begå selvmord.
Han sendte meg bilder av renneløkker
som han hadde hengt fra bjelkene i morens kjeller.
Han sa at når vi dør, dør vi sammen, om han så må skyte meg i hodet først.
At vi skal dø sammen.
Jeg følte alltid at han var rett rundt hjørnet,
jeg ventet på at han skulle hoppe ut av buskene.
Det var det som skjedde.
Hun tok ikke telefonen.
Det gikk så langt at jeg gikk på nettet,
det er apper som lar deg bruke ulike numre,
forskjellige telefonnumre. Jeg gjorde alle de sprø tingene,
men hun ville ikke snakke med meg. Så jeg dro til jobben hennes.
MARS
ETTER Å HA FLYTTET TILBAKE TIL ILLINOIS FIKK RACHEL JOBB PÅ ET LAGER
Da hun kom på jobb, var jeg der. Jeg kom dit to minutter før henne,
og jeg gikk bort til bilen, og da hun så meg, ble hun redd.
Og av en eller annen grunn skapte det sinne i meg.
Det var et dårlig opptrinn, og politiet ble tilkalt.
På lageret jeg jobbet på,
var det ingen port. Alle kunne gå inn og ut.
OVERVÅKNINGSBILDER
Jeg kjørte inn på parkeringsplassen
og tok tingene mine for å gå inn i bygningen.
Det var en bil som sto der…
og han løp i full fart mot bilen min.
Så jeg prøver å låse bilen og ringe politiet samtidig.
På det tidspunktet prøver han å knuse vinduet på førersiden
mens han roper så høyt han kan
at han skulle drepe meg.
Han går tilbake til bakdøra og får den opp.
Jeg hoppet ut av bilen og skrek etter hjelp,
og jeg så en mann i en bil.
Og jeg løper mot ham.
Han går ut av bilen og spør meg rolig hva som er galt,
og jeg sier: "Han vil drepe meg."
John så at jeg la nøklene i bilen.
Så han prøver å kjøre over meg.
Han skjønte at han ikke kunne ta meg uten å krasje.
Så han kom ut av bilen og skrek til meg at han skulle drepe meg.
Mannen la ham i bakken og holdt ham nede.
POLITIET BLE TILKALT OG DE ARRESTERTE ANDERSON
ANDERSON BLE SIKTET FOR BRUDD PÅ BESØKSFORBUDET
Etter at politiet arresterte ham
følte jeg en lettelse jeg aldri har følt før.
Endelig var han ikke i stand til å komme og skade meg.
Jeg var fri.
Jeg var fri fra ham.
Jeg var fri fra hele greia.
Stalking, spesielt med vold i hjemmet og i forhold,
får ikke oppmerksomheten det fortjener.
Det overses i loven og i behandlingen.
Det handler om hva vi gjør for at denne adferden opphører.
Jeg heter Ali Friend.
Jeg var hovedanklager i partnervoldsenheten i DeKalb.
ETTER HENDELSEN VED LAGERET
BLE ALI FRIEND SATT PÅ ANDERSON-SAKEN
Jeg vet ikke hva John tenkte på
da han gjorde det han gjorde.
Jeg tror han ville gjøre alt han kunne
for å få kontroll over Rachels liv.
Og hvis det innebar å ta livet hennes, ville han gjøre det.
Han tok med et nylon-bånd
som var bundet som en renneløkke.
Flere kvelninger hadde forekommet mens de bodde i Arkansas.
Det virket som om han endelig skulle følge opp
truslene han kom med da han kvalte henne tidligere.
TINGHUS
HAN BRØT BESØKSFORBUDET,
SÅ ALI FRIEND SIKTET ANDERSON FOR FORFØLGELSE
TINGRETT
Forfølgelse kan straffes med opptil to til fem år
i fengsel i Illinois.
Eller en prøveperiode.
Jeg mente at prøveløslatelse ikke passet i denne saken,
jeg mente at han måtte fjernes og straffes med fengsel.
Så han ble også siktet for kjøring i ruspåvirket tilstand
fordi kjøring i ruspåvirket tilstand har strengest straff i vår delstat.
OM HAN BLIR DØMT FOR FYLLEKJØRING VIL ANDERSONS RULLEBLAD
FØRE TIL SONING I FENGSEL
DØMT FOR KUN STALKING KUNNE HAN BLITT LØSLATT
Det er vanskelig å tro at forfølgelse straffes mildere enn fyllekjøring.
Ingen ønsker å tro at det er så ille.
Men for et offer eller en overlevende i det forholdet
er det så ille, og en dag kan det føre til døden.
MARS
APRIL
I APRIL 2019 SA ANDERSON SEG SKYLDIG I FYLLEKJØRING OG STALKING
HAN BLE DØMT TIL SEKS ÅR I FENGSEL
ANDERSON FIKK OGSÅ KONTAKTFORBUD MED RACHEL OG SØNNEN DERES
Jeg får brev fra John hver dag.
Det er veldig merkelig om jeg en dag ikke får et brev.
Vi snakker ikke.
Jeg svarer ham ikke, men fortsetter å få bilder og brev.
Det tar aldri slutt.
Det føles rart å få brevene
og avgjøre om jeg skal åpne dem eller ikke.
Men nå som han sitter i fengsel, får jeg et innblikk i hvordan han tenker.
Da er det lettere å sove om natten
fordi han unnskylder seg og ikke er sint på meg.
FENGSEL
Jeg har alltid skrevet brev til Rachel. I 2020 skrev jeg et brev hver dag.
Hver uke, mener jeg.
Jeg er ikke så gal. Hver uke.
Bare for å holde kontakten. Jeg vet at hun leser dem.
Hvis hun vil levere dem til politiet og gi meg trøbbel,
er det greit for meg.
Det er hennes privilegium, hun kan gjøre det om hun vil.
I FEBRUAR 2021 ANKET ANDERSON
KONTAKTFORBUDET MOT SØNNEN
RACHEL HADDE IKKE RÅD TIL Å TA SAKEN,
SÅ KONTAKTFORBUDET GJELDER IKKE JAX LENGER
Jeg har ikke glemt sønnen min.
Jeg snakker med ham på telefon. Han er morsom.
"Jeg kjenner deg ikke. Jeg vet ikke hvordan du ser ut."
Og jeg måtte minne ham på: "Jo, jeg oppdro deg.
Du var to år da jeg så deg sist.
Det er synd at du ikke husker det, men jeg husker det."
Målet var å komme hjem til Jax' femårsdag, som var sist søndag.
Men det ble en uke senere.
Det er fredag i dag. Jeg drar hjem på mandag.
ETTER Å HA SONET MINSTETIDEN BLE ANDERSON PRØVELØSLATT
BARE TO OG ET HALVT ÅR ETTER DOMMEN
John blir løslatt snart, og han vil besøke sønnen sin.
Når John endelig møter Jax
og kan beholde ham over natten eller i helgen,
er det en bekymring at han stikker av med barnet mitt,
og at jeg aldri finner ham.
Det er noe jeg tenker på.
Jeg håper han kan starte på nytt.
Men jeg frykter at han blir den gamle John
og prøver å skade meg igjen.
Hvis han begynner med narkotika igjen,
vil han føle at han ikke har en grunn til å leve lenger,
og da kommer han etter meg også.
Jeg har skaffet overvåkningskameraer rundt huset for å forsikre meg
om at han ikke forfølger meg igjen
eller prøver å tukle med bilen min.
Han får én sjanse.
Hvis han går over streken en gang til, havner han i fengsel.
Og det var det.
FENGSEL
DEN 15. NOVEMBER 2021
BLE JOHN ANDERSON PRØVELØSLATT FRA FENGSEL
Mange sier at folk ikke forandrer seg.
Men hvis du har gjennomgått traumatiske hendelser,
bør de ikke få avgjøre hvem du er.
Jeg er ikke den jeg var.
Jeg vil møte familien min.
TO UKER SENERE
Det er to uker siden jeg ble løslatt, og jeg har ikke en håndfast plan ennå.
Jeg jobber med det.
Min største plan er bare å bli en del av livet til sønnen min.
JOHN FÅR MØTE SØNNEN HVER UKE
Jeg er glad for å få møte sønnen min.
Han er fem år. Han er full av liv.
Det varmer hjertet mitt å se sønnen min igjen.
Det er noe å glede seg til.
Men dagene jeg ikke møter ham blir jeg trist fordi vi ikke møtes.
Før alt dette var vi en familie. Sønnen min var hos meg hele tiden.
Og nå, et par år senere,
får jeg møte ham et par ganger i uka.
Jeg vil at Rachel og jeg skal oppdra ham sammen.
Det er ikke utenkelig
at familien min blir samlet igjen i samme hus.
Det vil kreve at jeg viser hva jeg står for
og at jeg viser at folk kan forandre seg.
TRE MÅNEDER SENERE
At John er ute av fengsel føles veldig annerledes.
Det har gått litt over 90 dager nå, tror jeg.
Jeg vet at John vil at vi skal bli en familie igjen…
men man kan ikke gå tilbake.
Det er for mange arr, alt er ødelagt.
Jeg håper John klarer å holde seg nykter og at han forbedrer seg.
Og hvis John er villig til å ta kampen,
kan han være en far for Jax.
Jeg håper at vi kan bli venner for vår sønns skyld,
for alle barn trenger faren sin.
Men han må forandre seg mye
og bli kvitt avhengigheten for å klare det.
Tiden vil vise.
JOHN HAR JOBBET OG MØTT SØNNEN SIN
RACHEL SIER AT DET ER HANS SISTE SJANSE
Tekst: Kjetil Almås