‎Nu am căutat niciodată ‎definiția cuvântului „hărțuire”…
‎dar legea spune clar că înseamnă ‎două sau mai multe contacte nedorite.
‎Probabil că asta făceam. ‎Realizam un contact nedorit.
‎Nu mă voiau prin preajmă, dar nu ascultam.
‎Eram mereu acolo.
‎ÎN SUA, AU LOC ANUAL
‎PESTE TREI MILIOANE DE INCIDENTE ‎DE URMĂRIRE ȘI HĂRȚUIRE.
‎DOAR 7% DINTRE HĂRȚUITORI SUNT REȚINUȚI.
‎Ar fi trebuit oprit. ‎Era posibil, dar nu a fost oprit.
‎A repetat aceleași acțiuni iar și iar.
‎De foarte multe ori m-ar fi putut ucide.
‎Am fost acuzat de 13 infracțiuni ‎și am fost condamnat doar pentru cinci.
‎Mereu găsesc o scăpare.
‎Aveam asta în minte și m-am convins ‎că pot face orice fără să fiu pedepsit.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎Aș prefera să fiu considerat criminal, ‎și nu hărțuitor.
‎Îmi doream intensitatea senzației ‎că sunt urmărită.
‎Oricine poate fi hărțuitor.
‎Sunt povești de speriat copiii.
‎Nu mai sunt așa de nebun.
‎TIPAR COMPORTAMENTAL
‎JEFFERSON CITY, MISSOURI
‎PENITENCIAR
‎Nu aveam dreptul să fac ceea ce am făcut.
‎ACCES INTERZIS ‎INFRACTORILOR FĂRĂ ESCORTĂ
‎Puteam face multe lucruri altfel, ‎dar nu le-am făcut.
‎În cele din urmă, sunt alegerile mele.
‎Am ales să răspund ‎în felul în care am făcut-o.
‎Poate că n-am înțeles atunci, ‎dar acum înțeleg.
‎Sunt Daniel Thompson. Am fost acuzat
‎de urmărire cu circumstanțe agravante ‎în anul 2008.
‎Aș vrea să dau timpul înapoi, ‎să-i ascult pe cei care-mi spuneau:
‎„Las-o în pace! Să mergem!”
‎Aș vrea să-i fi ascultat.
‎Am crescut ‎în nord-estul Kansasului, la țară.
‎Toată lumea se cunoștea, își știau copiii.
‎Acolo, nimeni nu-și încuia ușa ‎și nu trebuia să-și facă griji.
‎N-am avut mulți prieteni în copilărie.
‎Mi-era greu să socializez, ‎fiindcă nu aveam încredere în oameni.
‎Aveam 12 sau 13 ani ‎când am fost diagnosticat cu TPD,
‎tulburare pervazivă de dezvoltare, ‎o afecțiune de spectru autist.
‎În afară de asta, ‎trăiam într-un cămin bun.
‎LA VÂRSTA DE 17 ANI,
‎DANIEL A CUNOSCUT-O PE ANGIE ‎ÎNTR-O TABĂRĂ DE VARĂ.
‎EA AVEA 15 ANI.
‎Angie deborda de energie. ‎Era fericită și foarte extrovertită.
‎De câte ori o vedeam, zâmbea.
‎În plus, avea ochi verzi, ‎iar mie îmi plac ochii verzi.
‎Dar tatăl ei vitreg a aflat ‎ce vârstă aveam. Ea avea 15, eu, 17.
‎A zis că diferența e prea mare. ‎„Caut-o peste un an.”
‎Am sunat-o după un an.
‎Nu i-a venit să creadă că trecuse un an.
‎Când am sunat-o, a fost entuziasmată.
‎L-am cunoscut pe Daniel ‎în primul an de liceu.
‎A fost primul meu iubit adevărat.
‎Numele meu e Angelyn ‎și am supraviețuit unei hărțuiri.
‎Vorbisem cu Daniel la telefon ‎și îi spusesem unde locuiesc.
‎Ce să vezi, apare o camionetă pe drum. ‎Era chiar el.
‎Nu mai cunoscusem pe nimeni
‎cu care să fi vorbit ‎și să vină dintr-o dată la mine.
‎Îl plăceam mult.
‎Când ne-am cunoscut, ‎nu a fost nimic neobișnuit.
‎La început, era o relație normală.
‎Apoi, cu timpul, a devenit mai posesiv.
‎Suna în toiul nopții.
‎Dacă nu putea vorbi cu mine la telefon ‎sau să-i spună un prieten ce fac,
‎apărea acolo unde eram.
‎Ajunsesem în situația ‎în care era mereu lângă mine.
‎Părinții mei au instituit reguli ‎cu privire la timpul cât putea sta la noi.
‎Se strecura pe ușa câinelui ‎de la casa părinților mei.
‎Mă trezeam cu el aplecat deasupra mea,
‎fluturând o bancnotă de un dolar ‎ca să mă trezească.
‎La vremea aceea, ziceam că e iubire.
‎Acum știu că nu era.
‎Dar la momentul acela, ‎faptul că primeam atâta atenție,
‎că el voia să stea cu mine ‎și să aibă grijă de mine,
‎nu mi s-a părut deloc ciudat.
‎DUPĂ PATRU ANI, ‎ANGIE ȘI DANIEL S-AU CĂSĂTORIT
‎ȘI ȘI-AU ÎNTEMEIAT O FAMILIE.
‎Eu și Angie am avut trei băieți.
‎Ne-am mutat în St. Joe, Missouri, ‎aproape de familia ei.
‎Da, eram foarte fericiți.
‎Apoi, eu am făcut postii, ‎ea a făcut prostii…
‎Eram tineri și îmi plăcea ‎să mă învârt încoace și încolo.
‎Asta am făcut. ‎Plecam de-acasă toată noaptea.
‎Situația s-a înrăutățit,
‎am început să ne certăm, ‎până când mi-a sărit capsa.
‎Violența a început cu chestiuni mărunte.
‎De exemplu, n-aveam voie în pat ‎când era supărat.
‎Mă împingea de pe pat pe podea
‎sau se supăra, arunca lucruri în mine, ‎mă împingea și mă îmbrâncea,
‎și altele asemenea.
‎Cu timpul, a fost tot mai rău.
‎Mă lovea la cap, peste păr, ‎unde nu se văd vânătăile,
‎sau mă sufoca cu perne.
‎Am ajuns să dau în lateral ‎draperiile din sufragerie
‎și să scriu pe geam „Ajutor”,
‎cu speranța că cineva va vedea ‎și va veni acolo.
‎AJUTOR
‎Nimeni n-a făcut-o.
‎Iată o poză cu ei, ‎atât de mici erau atunci.
‎Acesta e cel mai mare, al meu, ‎iar acesta, primul meu copil cu Dan.
‎În timp ce căutam pozele acestea,
‎fiecare poză pe care o vedeam ‎îmi trezea ceva neplăcut…
‎îmi trezea o amintire neplăcută.
‎Aici se vede apartamentul.
‎Acesta e băiețelul meu.
‎Eram și însărcinată în perioada aceea.
‎La un moment dat, mi s-a părut ‎că aud un zgomot în spate, în apartament.
‎M-am dus la capătul holului. Acolo era el.
‎A intrat pe ușa asta.
‎Fiul meu era în acest dormitor, în pătuț.
‎Îmi amintesc că am alergat din dormitor.
‎Am intrat aici, ‎am ajuns la pătuț și am luat copilul.
‎Când m-am întors la ușa asta, m-a prins.
‎M-a strangulat.
‎M-a strâns de gât până când…
‎Îmi amintesc ‎că picioarele fiului meu au atins podeaua
‎și că am căzut în genunchi, ‎după care s-a făcut totul negru.
‎Când mi-am revenit, el mă trăgea păr, ‎târându-mă spre bucătărie.
‎Acolo, s-a așezat ‎și mi-a pus un cuțit mare la gât.
‎Au fost multe situații asemănătoare.
‎Intră, mă snopește în bătaie și pleacă.
‎Din nou, suni la poliție, ‎dar el a plecat deja.
‎DUPĂ MAI MULTE ATACURI VIOLENTE, ‎ANGIE A OBȚINUT UN ORDIN DE PROTECȚIE.
‎ACESTA ÎI INTERZICEA LUI THOMPSON ‎SĂ INTRE ÎN CASA FAMILIEI.
‎Acest ordin nu oferă nicio protecție. ‎E doar o bucată de hârtie.
‎El s-a întors mereu.
‎M-a găsit întotdeauna. ‎N-a contat, m-a găsit.
‎Se ascundea sub o mașină
‎sau pe bancheta din spate ‎sau sub birou, la serviciu, o dată.
‎Mereu știa unde sunt.
‎Dacă nu știa, putea să afle unde sunt.
‎Cred că mă hărțuia ‎fiindcă mă considera proprietatea lui.
‎Eram a lui. ‎Avea control complet asupra mea.
‎DUPĂ TREI ANI, ANGIE A FUGIT ‎LA UN ADĂPOST PENTRU FEMEI.
‎MARTIE 2000
‎DUPĂ TREI LUNI, ‎ANGIE ȘI-A FĂCUT UN NOU PARTENER
‎ȘI S-A MUTAT CU ACESTA.
‎L-am cunoscut pe Brandon
‎și m-am mutat în casa aceasta ‎împreună cu copiii.
‎Dar știam că nu se terminase.
‎Am încercat totul ‎pentru a-mi salva căsnicia.
‎Apoi am aflat că era cu un alt bărbat ‎și nu mi-a convenit deloc.
‎Cum a putut face așa ceva?
‎Avem copii împreună.
‎Mă gândeam întruna la un lucru:
‎„O să ajung să o ucid.
‎Chiar o să ajung să o ucid.”
‎3 APRILIE 2000
‎LA SCURT TIMP DUPĂ MUTAREA EI,
‎POLIȚIA A FOST CHEMATĂ LA UN INCIDENT, ‎ACASĂ LA ANGIE ȘI BRANDON.
‎Într-o seară, eram acasă
‎și am auzit pe cineva ‎mergând pe linoleum în bucătărie.
‎Holul era foarte lung,
‎iar Brandon a văzut umărul lui Dan.
‎Am știut că era în casă.
‎Deschisesem telefonul ‎și el l-a auzit pornind.
‎A durat ceva, dar până la urmă, ‎a ieșit pe ușa din față.
‎Poliția a venit.
‎Dar nu l-au găsit.
‎Când polițiștii au verificat subsolul, ‎au găsit o geantă și niște mănuși.
‎Aveam un set de cuțite pe blat.
‎Lipsea un cuțit foarte mare.
‎Asta mă face să cred că venise acolo ‎în acea noapte cu un scop.
‎THOMPSON A FOST GĂSIT ÎN APROPIERE, ‎AVÂND CUȚITUL ASUPRA SA.
‎A FOST ARESTAT ‎ȘI ACUZAT DE FURT PRIN EFRACȚIE.
‎Îmi amintesc că eram foarte furioasă…
‎fiindcă, atunci când a intrat în casă, ‎s-au găsit mănuși, o geantă,
‎dar a fost acuzat de furt prin efracție, ‎fiindcă luase un cuțit.
‎E mai mult decât un jaf.
‎Putea să mă omoare.
‎Era setat să facă asta.
‎Dacă ar fi mers mai departe ‎cât de puțin, n-aș fi acum aici.
‎Trebuia făcut mai mult.
‎ÎN NOIEMBRIE 2000,
‎THOMPSON A FOST GĂSIT VINOVAT ‎DE FURT PRIN EFRACȚIE
‎ȘI CONDAMNAT LA OPT ANI.
‎Eram furios pe ea.
‎M-a ars pe dinăuntru ‎ca acidul de la baterie.
‎Nu știu să-mi gestionez emoțiile, ‎din cauza afecțiunii mele.
‎Chiar dacă știam că e greșit, nu-mi păsa,
‎fiindcă nu-mi plăcea ce simțeam
‎și voiam să acționez ‎pentru a-mi alina suferința.
‎Atunci am intrat în casă ‎și am luat cuțitul.
‎Chiar voiam să fac ceva rău.
‎Cred că nu mai era mult ‎și aș fi depășit limita.
‎Când am primit doar opt ani, am zis:
‎„Nu înseamnă nimic.”
‎THOMAS A STAT ÎNCHIS ȘAPTE ANI, ‎ÎNAINTE SĂ FIE ELIBERAT CONDIȚIONAT.
‎După ce am ieșit din închisoare, ‎m-am mutat.
‎Mi-am șters-o pe Angie din memorie.
‎ÎN ANUL 2007, ‎LA SCURT TIMP DUPĂ ELIBERARE,
‎THOMPSON A ÎNCEPUT O RELAȚIE CU JENNIFER.
‎Pe Jennifer, am cunoscut-o online.
‎Ne-am înțeles foarte bine.
‎Ea ieșise dintr-o relație ‎foarte urâtă, foarte abuzivă.
‎Trăise un coșmar.
‎Ne-am înțeles amândoi situația ‎și s-a format o legătură între noi.
‎Era deșteaptă. Era mamă singură.
‎O persoană care-și asumă ‎o asemenea responsabilitate
‎și știe care-i sunt prioritățile…
‎Asta m-a atras la ea.
‎Nu ne-am mutat împreună imediat.
‎Cumva… Am făcut diverse lucruri ‎pentru copiii ei, am jucat acest rol.
‎Apoi, mai târziu, m-am mutat cu ea.
‎Dar s-a ajuns în situația ‎în care ea începea să controleze relația.
‎Iar eu nu funcționez prea bine ‎când sunt controlat.
‎Nu-mi place să mi se spună ce să fac.
‎Și…
‎ne-am certat, iar eu m-am mutat.
‎Am lăsat furia…
‎problemele de încredere, ‎toate acestea, să intervină.
‎Jennifer, te-am sunat să-ți spun ‎că-mi pare rău pentru aseară.
‎Nu te urăsc. Înțelegi?
‎Te iubesc. Pa!
‎Cred că problema e…
‎că mi-e greu să mă detașez
‎de persoana ‎cu care am legături emoționale.
‎Jennifer, te rog, vorbește cu mine!
‎Nu se întâmplă nimic ‎dacă vorbești cu mine. Te rog!
‎Nu gestionez bine situația.
‎Răspunde la telefon. Lasă prostiile ‎și nu mai fi așa ticăloasă tot timpul.
‎Dacă pot pune capăt unei relații ‎prin violență,
‎în acest fel mă pot detașa ‎de legăturile emoționale.
‎Vin acolo și o să stau lângă casă.
‎LA 25 FEBRUARIE 2008,
‎POLIȚIA ORAȘULUI BOLIVAR A RĂSPUNS ‎UNUI APEL URGENȚĂ AL LUI JENNIFER.
‎La ora 1:30, în data de 25 februarie,
‎am fost chemați la o spargere în derulare.
‎Nu era prima dată ‎când mergeam la această reședință.
‎Sunt Scott Hendrickson.
‎În 2008, eram polițist de patrulare ‎în orașul Bolivar, Missouri.
‎Victima ne-a informat ‎că suspectul care-i intrase în casă
‎era fostul ei partener.
‎L-a identificat drept Daniel Thompson.
‎Mă îngrijora tiparul de acțiune, ‎faptul că el se întorcea mereu,
‎de mai multe ori în aceeași zi ‎și în zile diferite.
‎Nu mai văzusem acest nivel de persistență.
‎În față, pe dreapta, ‎e casa în care a intrat Daniel Thompson.
‎Când am ajuns la locul faptei, ‎ea era în stare de șoc.
‎Abia putea vorbi.
‎El era deasupra ei ‎când a trezit-o din somn.
‎Îi ținea un cuțit la gât ‎și i-a acoperit gura cu mâna.
‎Imediat, a început o luptă.
‎În timpul acestei lupte, ‎suspectul a scăpat cuțitul
‎și o sugruma cu ambele mâini.
‎Ea a apucat cuțitul pe care el îl scăpase ‎și l-a înjunghiat.
‎După ce a fost înjunghiat, ‎el a fugit pe jos.
‎L-am găsit la scurt timp.
‎Era pe trotuar, chircit, ‎în spatele unui rezervor mare de propan.
‎Am chemat o ambulanță,
‎care l-a luat ‎și l-a dus la spitalul local.
‎ÎN ACEEAȘI NOAPTE, ‎THOMPSON A FOST ARESTAT
‎ȘI ACUZAT DE HĂRȚUIRE ‎CU CIRCUMSTANȚE AGRAVANTE
‎ȘI DE VIOLENȚĂ.
‎A fost prins când a fost înjunghiat.
‎Cred doar de-asta n-a ucis-o.
‎Când cineva prezintă ‎acest nivel de persistență,
‎comunică foarte clar faptul ‎că nu se va da în lături de la nimic.
‎LA 16 NOIEMBRIE 2009, ‎THOMPSON A PLEDAT VINOVAT
‎PENTRU ACUZAȚIILE ‎DE HĂRȚUIRE CU CIRCUMSTANȚE AGRAVANTE
‎ȘI DE VIOLENȚĂ.
‎A FOST ELIBERAT CONDIȚIONAT.
‎JEFFERSON CITY, MISSOURI
‎Nu cred că e corect ‎să fie eliberat condiționat.
‎Thompson a intrat în casa lui Jennifer,
‎a strangulat-o ‎și i-a ținut un cuțit la gât.
‎Merită o tragere la răspundere ‎și pedeapsă mult mai mare
‎decât zero zile de închisoare.
‎COALIȚIA ÎMPOTRIVA ‎VIOLENȚEI DOMESTICE ȘI SEXUALE
‎Sunt Matthew Huffman.
‎Sunt șeful departamentului ‎de relații publice
‎al Coaliției împotriva violenței ‎domestice și sexuale din Missouri.
‎MATTHEW HOFFMAN A ANALIZAT ‎NOTELE CAZULUI LUI THOMPSON
‎LEGATE DE ANGIE ȘI JENNIFER.
‎Analizând comportamentul ‎abuziv și hărțuitor al lui Thompson
‎cu Jennifer și Angie,
‎mi-a ieșit în evidență faptul ‎că același comportament
‎apare la toți acești indivizi.
‎E un tipar.
‎Încep cu apeluri telefonice hărțuitoare,
‎apoi, localizarea continuă ‎a femeii cu care au avut o relație,
‎prezența în casa acesteia pe neanunțate,
‎strangulare într-un fel sau altul,
‎un cuțit ținut la gâtul acesteia.
‎Acel cuțit apare în mod repetat ‎în comportamentul abuziv.
‎Deseori, aceste tipare ‎de comportament abuziv
‎se vor intensifica.
‎De aceea, nu cred ‎că libertatea condiționată
‎poate fi considerată măsura cea mai bună.
‎Libertatea condiționată, ‎dacă nu e foarte strictă,
‎cu verificări constante ale individului,
‎cu o colaborare permanentă ‎pentru a identifica și corecta
‎aceste tipare de comportament abuziv,
‎nu va rezolva problema.
‎Thompson are probleme ‎de sănătate mintală
‎care trebuie neapărat rezolvate.
‎Oamenii merită să fie ajutați,
‎dar boala mintală nu e o scuză ‎pentru un comportament violent și abuziv.
‎Deseori vorbim ‎despre corecție și reabilitare.
‎Nu spun că acestea nu funcționează, ‎dar ca să funcționeze,
‎individul abuziv trebuie să vrea asta.
‎Trebuie să recunoască ‎ce a făcut și să vrea să se corecteze.
‎El nu a arătat că înțelege faptul ‎că acțiunile sale reprezintă un abuz.
‎Așadar, cu Thompson ‎în libertate condiționată,
‎mi-aș face griji ‎pentru victimele lui anterioare.
‎Mai mult, mi-aș face griji ‎pentru orice altă persoană
‎cu care ar putea avea o relație intimă.
‎Dacă va avea ocazia, eu cred ‎că va recidiva și va fi și mai violent.
‎Spune-mi prenumele.
‎ÎNREGISTRARE DIN ARHIVA POLIȚIEI
‎De când îl cunoști pe Daniel?
‎De vreo trei luni.
‎Cum l-ai cunoscut?
‎Pe internet.
‎AUGUST 2010
‎DUPĂ DOI ANI ȘI JUMĂTATE ‎DE LA INCIDENTUL CU JENNIFER,
‎POLIȚIȘTII DIN ȚINUTUL ST. CLAIR ‎AU FOST CHEMAȚI LA SCENA UNEI SPARGERI.
‎Mă numesc Mike Crocker.
‎În 2010, eram detectiv ‎la Biroul Șerifului din St. Clair.
‎E prima dată când revin aici.
‎Cu siguranță, am multe amintiri.
‎Când am ajuns la fața locului, ‎femeia care era acolo era isterică,
‎țipa necontrolat.
‎Era sânge peste tot.
‎Pe pat, era un bărbat ‎care avea o rană de înjunghiere în piept.
‎Femeia ne-a zis că cineva intrase în casă ‎și ucisese persoana cu care ea era în pat.
‎FEMEIA, CARE DOREȘTE SĂ RĂMÂNĂ ANONIMĂ,
‎A FOST DUSĂ ‎LA BIROUL ȘERIFULUI DIN ST. CLAIR
‎PENTRU INTEROGATORIU.
‎ȚINUTUL ST. CLAIR
‎Era iubitul tău?
‎Cel care era mort lângă mine?
‎Abia îl cunoscusem.
‎Bine. Cum îl chema?
‎James.
‎- Îi știi numele de familie? ‎- Vail. V-A-I-L.
‎La interogatoriu, ne-a explicat
‎că fostul ei iubit, Daniel Thompson,
‎intrase prin efracție în casa ei ‎și îl ucisese pe James Vail.
‎Când te-ai dus la culcare, ‎ușa casei era încuiată?
‎Da! Eu am încuiat-o.
‎James a verificat.
‎Cam la cât timp ‎după ce te-ai dus la culcare
‎s-a întâmplat asta?
‎Nu a părut să fi trecut mult.
‎Nu știu sigur.
‎Ai auzit ceva?
‎N-am auzit nimic.
‎Bine.
‎Trebuie să fi fost pe-acolo. ‎Mai mult ca sigur ne urmărise.
‎Probabil că l-a înjunghiat cu cuțitul meu.
‎E un psihopat.
‎Mi-a spus că avusese o relație ‎cu Daniel Thompson,
‎dar că o încheiase destul de repede.
‎El era iute la mânie
‎și s-a supărat tare ‎când ea s-a despărțit de el.
‎O hărțuia și o amenința ‎de când se despărțiseră.
‎Încerca mereu să afle unde era și cu cine.
‎Se temea de el.
‎Poliția locală fusese chemată ‎la ea acasă de două sau trei ori.
‎Am discutat cu el despre un cuțit ‎adus de el la casa victimei
‎pe timpul zilei, înainte de acest omor.
‎Când a venit la casa ta, ‎i-a spus ceva lui James?
‎De exemplu: „Te omor!”, ‎„Te tai, ticălosule!”
‎sau „Te iei de femeia mea?”
‎Nu. Doar s-a uitat la el.
‎Nu se vedea nicio culoare ‎în ochii lui Dan.
‎Nu știu dacă era din cauza furiei ‎sau din altă cauză, dar… Dumnezeule!
‎Era furios.
‎Mi-am zis că vrea să ucidă.
‎THOMAS A FOST ARESTAT ‎ȘI ACUZAT DE UCIDEREA LUI JAMES VAIL.
‎Am avut o relație cu ea, ‎iar ea m-a mințit.
‎Nu-mi place să fiu mințit.
‎Ea era ținta.
‎Nici nu știam că tipul ăla va fi acolo.
‎Nici nu știam cine e!
‎Nu știam că se văd.
‎Nu-i știam numele.
‎Dar când am intrat, el era acolo.
‎Îți vin o mulțime de gânduri și emoții ‎cu un milion de kilometri pe secundă…
‎și dintr-o dată…
‎Simți cum te cuprinde o căldură ‎și îți zici: „La dracu' cu toate!”
‎Asta s-a întâmplat.
‎Dar era atât de întuneric acolo,
‎încât am apreciat greșit distanța
‎și l-am înjunghiat pe el în locul ei.
‎Ți-am adus un fluture.
‎Uciderea lui James ar fi putut fi evitată.
‎Thompson a fost lăsat liber de multe ori
‎de-a lungul anilor în care a abuzat ‎și a hărțuit alte femei.
‎Toată actele lui de hărțuire din trecut ‎au condus la asta.
‎Numele meu e Bonnie Vail ‎și sunt mama lui James Raymond Vail.
‎A fost ucis de Daniel Thompson.
‎Te iubesc, fiule!
‎James avea o personalitate uimitoare.
‎Era foarte vivace, foarte entuziasmat.
‎M-a sunat în ziua aceea ‎și l-am întrebat ce face.
‎A zis: „Mă distrez de minune.
‎Am cunoscut niște oameni drăguți ‎și ne distrăm.”
‎Părea foarte fericit.
‎Au fost ultimele cuvinte auzite de la el.
‎Moartea lui James m-a înfuriat.
‎Am vrut să aflu totul despre Thompson,
‎fiindcă voiam să știu dacă avea un istoric ‎de abuzuri și hărțuire.
‎Am început să caut pe internet,
‎în datele publice ‎și în articolele din ziare.
‎Am găsit mai multe cazuri ‎în care fusese implicat.
‎În toate, apărea un cuțit, ‎hărțuise pe cineva și îi intrase în casă.
‎Am realizat că e un tipar de acțiune.
‎Efectiv, fusese doar dojenit de multe ori,
‎nimeni nu a vrut să se ocupe de el.
‎Voiam ca toată lumea să știe ‎că nu fusese un act singular.
‎N-aveam de gând să renunț ‎până nu-mi făceam vocea auzită.
‎N-am putut să jelesc ‎decât după ce a fost închis.
‎Trebuie să rămână după gratii.
‎ÎN LUNA OCTOMBRIE 2011,
‎THOMPSON A FOST JUDECAT ‎PENTRU UCIDEREA LUI JAMES VAIL.
‎A FOST GĂSIT VINOVAT ‎DE OMOR DIN CULPĂ
‎ȘI ȘI-A AȘTEPTAT SENTINȚA ‎TIMP DE OPT SĂPTĂMÂNI.
‎Îmi amintesc că am văzut cazul ‎și am fost foarte furioasă.
‎Nu trebuia să se ajungă aici.
‎În noaptea în care a intrat la mine, ‎avea cuțite.
‎Brandon putea fi în locul lui James ‎în acea noapte.
‎Când cineva face așa ceva,
‎trebuie să i se analizeze istoricul,
‎fiindcă se va vedea un tipar.
‎Am știu că trebuie să ajut.
‎Îmi amintesc ‎că am luat legătura cu procurorul
‎și i-am spus cine sunt ‎și prin ce am trecut.
‎A vrut să venim să vorbim ‎la pronunțarea sentinței.
‎LA 15 DECEMBRIE 2011,
‎ANGIE A DEPUS MĂRTURIE LA ȘEDINȚA ‎PENTRU PRONUNȚAREA SENTINȚEI LUI THOMPSON.
‎Îmi amintesc cum mergeam spre boxă
‎și îi simțeam privirea răutăcioasă.
‎Era foarte furios.
‎Dar n-am ezitat.
‎Știam că, dacă vorbesc, ‎va merge la închisoare.
‎DUPĂ MĂRTURIA LUI ANGIE,
‎THOMPSON A FOST CONDAMNAT ‎LA ÎNCHISOARE PE VIAȚĂ.
‎PEDEAPSA ARE O DURATĂ MINIMĂ DE 30 DE ANI.
‎VA DEVENI ELIGIBIL ‎PENTRU ELIBERARE CONDIȚIONATĂ ÎN 2034,
‎DUPĂ DOAR 23 DE ANI.
‎Nu cred că e o sentință corectă ‎pentru ce a făcut.
‎Nu înțeleg cum e posibil ‎să comiți așa o crimă,
‎să fii închis pe viață ‎dar să poți fi eliberat condiționat.
‎Nu e corect.
‎Înțeleg că e „eligibil”. ‎E posibil să nu iasă.
‎Dar e posibil și să iasă
‎și îmi fac griji ‎pentru victimele care au vorbit,
‎căci dacă iese, va fi mai bătrân,
‎fără casă, fără slujbă, ‎fără mașină, fără o viață.
‎Asta o să-l înfurie.
‎Îmi fac griji, ‎fiindcă, dacă iese, ar fi înfricoșător.
‎FOSTELE VICTIME ALE LUI THOMPSON ‎POT TRANSMITE INFORMAȚII
‎CARE SĂ FIE LUATE ÎN CONSIDERARE ‎LA VIITOARELE AUDIERI.
‎Asta a fost în 2010.
‎La începutul acelui an, ‎în martie, mai atacase o victimă.
‎Fiindcă ea l-a refuzat, ‎i-a ars apartamentul.
‎Sunt foarte apropiată de Bonnie.
‎Tragedia ne-a adus împreună.
‎Povestea ei începe ‎acolo unde s-a terminat a mea.
‎Caut întruna orice pot folosi ‎la momentul eliberării condiționate,
‎ca arăt că e un pericol pentru societate ‎și că nu trebuie să fie liber.
‎Trebuie să stea la închisoare, ‎există o sentință.
‎Dar în Statele Unite, în Missouri, ‎nu înseamnă închisoare pe viață.
‎Sunt 25 de ani.
‎E greșit să fie eliberat mai devreme.
‎Vor fi victime noi, alți oameni, ‎fiindcă el nu se oprește.
‎Nu a fost oprit.
‎PENITENCIARUL ALGOA ‎PENITENCIARUL JEFFERSON CITY
‎Angie e inamicul meu numărul unu ‎până în ziua în care o să mor.
‎Credeam că am uitat-o. Chiar credeam asta.
‎Și a reapărut.
‎Nu cred că mă va lăsa în pace vreodată.
‎Cred s-a speriat.
‎Nu va uita niciodată noaptea aceea ‎și cred că a trăit cu frică.
‎Nu o urăsc.
‎Nu…
‎Nu am râcă pe ea, fiindcă ea a fost…
‎A fost femeia pe care am iubit-o.
‎Și i-am făcut rău.
‎Trăiesc încă cu gândul ăsta ‎și încă mă gândesc la ea.
‎Cumva…
‎Se spune că prima căsătorie ‎e cea la care vrei mereu să te întorci.
‎Îmi doresc să am din nou acel lucru.
‎Știu că n-o să-l mai am.
‎TOATE COMUNICAȚIILE DIN ACEASTĂ ZONĂ ‎SUNT MONITORIZATE AUDIO-VIDEO.
‎Nu știi ce înseamnă să iei o viață.
‎Nu e așa cum vezi la televizor.
‎Te bântuie. Nu uiți niciodată.
‎Nu mă mândresc cu ce am făcut.
‎Urăsc ceea ce am făcut.
‎Îmi asum responsabilitatea ‎pentru alegerile mele.
‎Nu voi da vina pe altcineva ‎pentru alegerile mele.
‎Dar vreau ca lumea să fie convinsă ‎că oamenii se pot schimba în timp.
‎Nu vreau ca lumea să mă urască. Nu…
‎Cum să zic…
‎Sunt o ființă umană. Nu sunt animal.
‎Dacă Dan ar spune că e un om schimbat
‎fiindcă a făcut niște cursuri ‎sau fiindcă a descoperit religia
‎sau ar spune că s-a schimbat singur,
‎nu avem niciun motiv să-l credem.
‎Dacă se putea schimba, ‎ar fi făcut-o de mult.
‎Spune ceea ce spune ‎pentru a manipula sistemul.
‎O să reformuleze ‎și o să răsucească lucrurile
‎ca sistemul să-l vadă ‎așa cum vrea el să fie văzut.
‎Dar nu e un om schimbat.
‎Sunt convinsă că, ‎dacă ar fi eliberat, ar recidiva.
‎Există un tipar, care nu s-a modificat.
‎E important ca toată lumea să vadă asta.
‎Subtitrarea: Dan Ilioiu