31 ГРУДНЯ
-Чекай. -Я орендую житло лише для нас.
-Стривай, Рафе. -Слухай. Я серйозно.
-Ти куди? -Що? Дивно.
-Ріто. -Ріто, пробач мені, будь ласка.
Я не знав, що так…
Ріто.
Ріто, ти мене чуєш?
Ріто?
Слухай уважно.
Слухай. Вибач, будь ласка. Я не знав, що так вийде.
Мене обдурили.
Я мав лише налякати, та все вийшло з-під контролю.
Ріто, послухай. Міранда в них.
Тепер вони ідуть по тебе.
Ти маєш тікати. Ти розумієш?
Ти маєш тікати. Тікай, Ріто!
Тікай негайно!
Допоможіть.
Допоможіть хто-небудь! Будь ласка.
-Допоможіть хто-небудь! -Ріто!
Ріто? Що сталося?
Ріто.
Викличте швидку!
Викличте кляту швидку!
Ріто, глянь на мене. Ріто, я тут. Ріто!
НЕСКРОМНИЙ ПОГЛЯД
10 СІЧНЯ
Давно не бачилися, сусідко.
Ну ж бо.
Ну ж бо, цуцику. Заходь.
Кинь її в крісло, Пауло. Зв'яжи її.
Сідай.
Тихо. Сідай.
Навіщо ти це робиш?
Навіщо ти це робиш, Клео?
Я тебе образила, Клео?
Вибач, якщо я тебе якось образила.
Не хвилюйся, Мірандо.
На все свій час.
Тобі доведеться запастися терпінням, добре?
Усе от-от почнеться.
От-от почнеться.
Я тут жила.
Це дім моєї мами.
Подумала, це гарне місце для твоєї смерті. Хіба ні?
Як ти можеш бути тут? Я…
Я бачила. Ти була мертвою.
Не можна вірити всьому, що бачиш.
Глянь, який милий будиночок.
Огляньмо.
Поглянь на спальню твоєї мами.
Лише поглянь.
Ліжко твоєї мами.
І твої іграшки.
Дивись.
Хіба це не твоя улюблена лялька?
А ця шафа?
Пам'ятаєш цю шафу?
Шафа, у якій Міранда ховалася,
щоб спостерігати за тим, за чим не варто було спостерігати.
Хто тобі сказав, Клео?
Звідки ти це знаєш? Хто тобі сказав, Клео?
Я Ґабріела, Мірандо.
Твоя сестра.
Мама померла.
І це ти винна.
Не починай ревіти!
Заради Бога!
Шість,
п'ять,
три, два, один.
Привітайся з мамою.
11-МА РОКАМИ РАНІШЕ
З днем народження, мамо.
Я почуваюся такою самотньою.
Мені тебе бракувало.
Я сумую за тобою.
-Гей! -Якого біса?
Як смієш сюди приїздити?
Мірандо?
Ти вбивця.
-Ти чудовисько. -Замовкни, дурепо.
-Відпусти! Допоможіть! -Тихо!
Тихо. Замовкни!
Тихо, Мірандо.
Тихо, інакше я зараз тебе вб'ю.
Мамо, як нам із ним жити?
Ви ледь знайомі.
Ріто, він хороша людина, і любить мене.
Він про все подбає.
Справді, мамо?
Ось так, тихо. Так буде краще.
Фабіо!
Пеньє?
Привіт. Овва, що ви так довго?
Привіт.
Я вже скучив.
Досить, Ріто.
-Дай їй попоїсти. -Ні, досить.
Балерині не можна стільки їсти.
Ой, Мірандо. Доля — як бумеранг.
Я довго думала, як тобі відплатити.
Мені довелося щось робити з усією своєю люттю.
Через усе, що Фабіо зробив зі мною.
Це був не фізичний біль. Ні.
Знаєш, що це було?
Знущання.
Приниження.
Самотність.
Я втомилася від знущань, Мірандо.
І ти це знала.
Ти знала, що він мене бив,
що ґвалтував.
Я покажу, хто тут головний.
Я була дитиною.
Якби ти зробила щось: допомогла мені чи допомогла мамі,
а не дивилася, як та помирає…
Не підглядай.
-Я хочу зараз. -Ні! Чекай!
-Припини! -Зараз!
Відпусти!
Ти була там того дня. І що ти зробила?
Ти дозволила її вбити, чи не так?
Фабіо отримав заслужене.
Ой, не плач, зіпсуєш свій вигляд.
Мені байдуже, Мірандо. Мені байдуже.
Мені не байдуже лише ти.
Якщо закричиш, я тебе вб'ю.
Тебе тут замкнули?
Визволи мене звідси.
Але хто ти?
Я Міранда. Мене викрав Фабіо.
Він убивця. Убив мою матір.
Повірити не можу.
Ти мусиш.
Я тобі вірю.
Я йому ніколи не довіряла.
Що тепер?
Ми в небезпеці?
Не знаю. Він здатний на все. Ходімо, ми маємо йти.
Пеньє, мені треба йти. Я спізнююся.
Чекай, котику.
-Тихо. -Розважмося ще трішки.
Залишся зі мною.
Треба йти негайно.
Не можу залишати маму з цим хлопцем.
Тоді потрібен план.
Мамо, прошу, не лякайся.
Ми маємо їй допомогти.
Кому?
Хто вона, доню?
Це Міранда.
Фабіо замкнув її тут і вбив її матір. Він чудовисько. Треба забиратися звідси.
Ти здуріла.
Це правда. Я можу пояснити.
Та треба негайно тікати.
Ти маєш їй повірити.
Будь ласка, мамо. Забираймося.
Він може нашкодити нам. Мені страшно. Мамо, будь ласка.
Я не розумію, що відбувається.
Я записуватиму.
Я хочу запам'ятати цей день назавжди.
Пам'ятаєш день пожежі?
Тут, на кухні?
Пам'ятаєш?
Пам'ятаю.
Я пам'ятаю.
Ми були самі вдома,
і раптом почалася пожежа.
Я розпочала пожежу, Мірандо. бо я була зла.
Я хотіла спалити цей будинок.
Жалюгідне місце, де мене принижували за те, що мене вдочерили.
Тоді наша жорстока бабуся, яка ніколи про мене не думала,
вигнала мене з дому.
Але я питаю себе,
чому я не дала тобі
згоріти в цьому домі.
Я не знаю, чому, дорогенька.
Ти чудовисько.
Моє життя було б набагато легшим.
Що ж…
Це Отто? Той, що переслідував Ріту?
Саме так, Інес.
Глоріє, які у вас стосунки з Отто? Ви його знаєте?
Міранда.
-Міранду теж забрали. -Міранда була тут?
Так.
Та прийшов чоловік. Забрав Міранду й убив сина.
Мене замкнули у ванній. Я не бачила нічого.
Побачила, коли вийшла.
Син був весь у крові на підлозі.
Глоріє, я приїхав, щойно зміг. Що сталося?
Лорензо вбили.
Інес, він використав фальшиве ім'я.
Отто й Лорензо це одна людина.
Рафе, він не вбивав Ріти.
Він залишив мені листа.
Він усе пояснює, Рафе.
Не хочу віддавати поліції. Я боюся.
Ти єдиний, кому я довіряю.
Авжеж, Глоріє.
«Мамо, якщо ти читаєш цей лист, то я вже мертвий.
Вибач за весь біль. Я зруйнував життя всіх, кого люблю.
Я зайнявся чужою помстою.
І Ріта поплатилася.
А ось адреса вбивці.
Нехай поплатиться».
Ти Пауло?
А Гейтор?
Сім'я Гейтора?
Як вони причетні…
Ой, сонце, вони причетні.
Але розслабся.
Спершу хочу розповісти про Фернандо. Усе по черзі.
Фернандо?
Ти така наївна. Завжди такою була.
Дурепа.
У нас із Фернандо було багато спільного.
Він гнівався на шваґра, який украв у нього кохання його життя,
Діану, яка, як він думав, була його сестрою.
Це божевілля.
Тож ми об'єднали зусилля дуже потужно.
Помста – це страва, що подається холодною.
Якщо воля наша, то ця помста не буде холодною.
Я не жартую, Фернандо.
Коли щось спадає на думку,
я бачу все, як наяву.
І я справді хочу
влізти в голову Міранди.
І я хочу поквитатися з Гейтором. Я заберу Діану, Луїзу та всі його гроші.
І заради цього, котику,
я ладна на все.
Розумієш?
А ти?
Я?
Я зроблю будь-що.
Справді?
Ненависть поєднала нас, Мірандо.
Ненависть може бути куди сильнішою за кохання.
Ти божевільна.
Так! Я божевільна. Я божевільна. Божевільна від ненависті.
І ця ненависть не зникла.
Вона стала ще дужчою.
А роками пізніше, коли бабуся була в клініці…
Звідки знаєш про бабусю?
Вона отримала те, що заслужила. Ось і все.
Що я тобі, бляха, зробив?
Гадаю, ти мене не впізнаєш.
Я хлопець Ріти.
Якої Ріти?
Щоразу, коли брехатимеш, я тебе битиму.
Тож, якщо не скажеш, отримаєш удар.
Це проста математика.
-Ти взяв не того. -Що вибираєш?
Я нікого не вбивав.
Кажи, виродку.
Визнаю, чуваче. Це був я.
Я її вбив.
Та це не моя ідея. Я лише виконував накази.
Вона наказала.
Це вона винна, а не я.
Ріто! Що сталося? Ріто!
Хто вона, сучий ти сину?
Кажи, чорт забирай.
Клео, бляха!
Клео!
Вона сестра Міранди.
Вона хоче помститися їй, тому змусила мене вбити Ріту.
Де Міранда?
Не знаю.
А тепер, Мірандо,
я розповім найкращу частину плану.
Я шукала квартиру навпроти твоєї.
У мене був бездоганний краєвид, Мірандо. Бездоганний.
І я знала, що ти спостерігатимеш. Я просто знала.
Допитливість — вічна твоя слабкість.
Беру. Беру цю квартиру.
І ти потрапила саме в мою пастку.
Саме тоді ми з Фернандо
почали створювати цю виставку.
Ми займалися сексом біля вікна,
ти спостерігала
й спостерігала,
щораз допитливіше.
Визнай, Мірандо.
Ми були твоїм наркотиком.
Саме так.
Це була частина плану, Мірандо.
Вірус на моєму комп'ютері, клієнти.
Я думала лише про свою помсту,
а Фернандо — про свою.
Помста стає дедалі привабливішою.
Тоді я попросила тебе доглянути Барбі
й дала тобі ключ від моєї квартири.
Мірандо!
Ти вдягнула мій одяг, Мірандо. Ти була бездоганною!
Я знала, що ти переспиш із Фернандо.
Я просто знала.
Ти знаєш, що я…
убила чоловіка?
Цього? Так.
Того дня ти офіційно стала злочинницею, убивцею.
Привіт, Клео.
Тут усе добре.
Дехто хоче з тобою поговорити.
Глянь.
Як справи, Клео?
Ніколи не сидиш склавши рук, так?
Та мені було весело.
Він мій клієнт.
Привіт. Клео тут?
-Хочеш кричати? Кричи! -Допоможіть!
Кричи! -Допоможіть!
Ви хворі.
Відпусти!
Він мене ледь не зґвалтував.
Він був обережним, Мірандо. Тобі пощастило.
Я могла попросити його бути реалістичнішим.
-Ти огидна. -Замовкни!
Я не розумію, Клео.
Чому ти запросила мене на ту вечірку?
Ти мала померти тієї ночі,
але виникла ще одна ідея.
Тоді я усвідомила, що буде набагато цікавіше, ніж я гадала.
-Усе готово? -Кімната готова.
ОСЬ АДРЕСА ВЕЧІРКИ.
ПРИХОДЬ, ДІАНО СЮРПРИЗИ!
Хто знав, що це нудне дівчисько стане такою жінкою?
Побачивши тебе, я не втрималася.
Я покликала Гейтора й Діану, але поки я чекала,
я хотіла всю тебе для себе. Принаймні на трішки.
Донечко, я телефоную, щоб дізнатися, як у тебе справи.
Трохи хвилююся, але я щаслива. -Це нормально.
Це ж твоя перша вечірка.
Але я залишила все тобі, бо знаю, що ти впораєшся.
Тобі щось потрібно? Як там справи?
Усе чудово, мамо.
Краще, ніж я очікувала.
Гадаю, я гідна бути твоєю дочкою.
Ти знала, що я люблю називати тебе мамою?
Справді.
-Не дочекаюся, щоб усі дізналися, хто я. -Я теж.
-Зателефонуй, коли закінчиш. -Добре. Цілую.
Бувай.
НЕВІДОМИЙ НОМЕР: ДІАНА ТУТ.
Я мала прикінчити тебе,
поки Фернандо займався своєю божевільною родиною.
Але ти мене знаєш, я жадібна.
Я хочу все для себе. Включаючи хаос.
Де Гейтор?
-Що ти тут робиш? -Шукаю мого чоловіка. Де він?
Зараз не час його шукати.
НЕВІДОМИЙ НОМЕР: ХОЧЕШ ЗНАТИ, ДЕ ВІН?
ЗНАЙДИ 6 КІМНАТУ
Ти?
Задротка Гейтора!
Не підходь до мого чоловіка!
Сучий ти син! Ти з коханкою в шостій кімнаті?
Чому покликав мене сюди? Щоб принизити мене?
-Хочеш мене принизити? -Годі, Діано!
-Скажи! -Годі! Я не прийшов до когось.
Я отримав анонімне повідомлення.
Сказали, що якщо я прийду,
то дізнаюся, хто батько Луїзи.
І я дізнався.
Послухай мене.
Ніхто не забере в мене Луїзи.
Мені дуже сподобалася та ніч.
Ти була вся моєю.
А я була вся твоєю.
Шкода, що ти не знала.
Гейторе?
Я тебе шукав.
Але це не я.
Ходімо.
Діана тут.
Я знаю.
Схоже, хтось це підлаштував.
Покликали нас сюди. Не знаю навіщо.
Ходімо.
Годі говорити про цю вечірку.
Покінчімо з цією виставою.
Ти помреш.
Зараз.
Час настав, Мірандо.
Час настав.
Майже.
Цього разу тобі пощастило, я розповім, що сталося з Діаною.
Діано?
Я отримав твоє повідомлення. Що ти тут робиш?
Гейтор усе знає. Він знає, що він не батько Луїзи.
Він забере її в мене.
-Це погано. Ні. -Нічого. Я розберуся.
Чорт, я по вуха в лайні.
Моє життя руйнується.
Мій шлюб, моя сім'я…
Допоможи мені.
Допоможи. Знаєш, тільки на тебе я можу розраховувати?
-Тільки на тебе. -Я допоможу.
Я маю знати правду, Діано.
Розкажи мені.
Луїза — моя донька?
Так.
-Пробач мені. -Ні.
Це жахливо, що я приховувала від тебе,
але ти розумієш, так?
Ні. Не треба було приховувати цього.
Не віриться, що ти брехала мені всі ці роки.
Не треба було цього робити.
Коли я дізналася, що вагітна твоєю дитиною,
я вже була з Гейтором.
-Я кохала його, Фе. -Ні.
-Так. -Ні!
Ти була одержима ним. Я твій брат, і ти не могла мене любити.
Але я був не проти.
Я готовий був до цього й виховання доньки.
Тієї ночі
це був лише секс.
Не любов.
Як це не любов?
Звісно, любов, і не як між ріднею.
Я ніколи не кохала тебе.
Брехуха.
Знаю, що кохаєш мене.
Ні.
Намагалася забути про почуття, бо ти моя сестра.
Я не твоя сестра!
Я не твоя сестра.
Фернандо — розбещений нахаба, який міг робити все, що забажав би.
Коли відмовило кохання його життя, він побачив, що його план не працював.
Тож він, так би мовити, зірвався.
Я хотіла бути з ним.
Не з тобою.
Якби я сказала тобі, ти б не дав мені спокою.
Замовкни, Діано. Кажу тобі.
-Замовкни. -Чи була я егоїсткою? Так.
Мені було байдуже до тебе. Мені було байдуже до Луїзи.
Мені було байдуже до всіх!
До всіх!
-Замовкни, Діано! -До всіх!
Замовкни!
Подивися мені в очі й скажи, що нічого не відчуваєш.
Скажи!
Відчуваю.
Мені тебе шкода.
Я так тебе кохаю, так кохаю.
Ти навіть не уявляєш.
Ну ж бо, Лорензо! Допоможи!
Обережно з головою. Не випростуй її. Просто кинь її.
Чудово. Дай її сумочку.
Їдьмо!
Привіт, Фе.
Я наламав дров.
Що сталося? Де ти?
Я вбив Діану, Клео.
Як це?
Плаває в басейні, і це все не має ніякого сенсу.
Або вб'юся, або викличу лягавих.
Фернандо, спокійно. Не роби цього.
Не викликай. Ти збожеволів?
Заспокойся. Я вже їду, добре?
-Я так не можу. Усе скінчено. -Розслабся. Дихай, я майже там.
Не хвилюйся, я все владнаю. Усе буде добре.
Хлопці, плани змінилися.
Їдьмо в пентхаус, Лорензо.
Доля посміхнулася мені тієї ночі.
Ось твій порятунок, Фе.
Візьми її.
Ось так. Чудово, Фернандо.
Залиш її тут.
Чудово.
Коли знайдуть тіло, Міранді доведеться пояснити.
Вони з Гейтором будуть головними підозрюваними.
Вона заслужила. Як мені вибратися звідси, Фернандо?
Задніми дверима.
Ведуть на іншу вулицю без камер. Тебе не помітять.
Фернандо й не вагався, вішаючи вбивство Діани на тебе.
Ні.
Ні, не може бути. Фернандо не…
Це ще не все. Не хочеш почути решту історії?
Що таке, Зої? Я не в настрої для твоєї дурні.
-Що ти зробила? -Я в біді.
Чому ти така відчайдушна?
Батьки не дають мені грошей.
Допоможи мені. Я не знаю, що ще зробити.
Якщо не допоможеш, я тебе вб'ю.
Спокійно.
Опусти зброю.
Я все про тебе знаю.
Про гроші, які береш у Діани та її мами.
І я знаю, що ви причетні до вбивства Бернардо.
Якщо запитають, усе розповім.
Знаєш чому, Фернандо? Бо мені вже нічого втрачати.
Якщо зі мною щось трапиться, потягну тебе з собою. Сучий син.
Ти цього не зробиш.
Бо ти кохаєш мене, Зої.
Завжди кохала мене.
Фернандо?
Тепер я все тобі розповім.
Хочеш знати все?
Тоді слухай.
Зараз я все тобі розповім, Мірандо.
Дивись на мене. Ні, дивися на мене!
Фернандо хотів звинуватити Гейтора.
Щоб посадити його.
Але схема проституції належить Віторії.
Я допомагала їй у справах, вона допомагала мені помститися.
Але після того, як Фернандо вбив Діану,
йому було дуже легко вбити Зої. Ніхто не міг нам завадити.
Коли Діани не стало, а він знав, що він батько Луїзи,
мав лише позбутися Гейтора.
І захапати собі майно, яке Гейтор залишив би доньці.
Та дечого бракувало, тебе.
Завжди ти.
-Скажи, де Міранда. -Клео забрала її.
-Куди забрала?
Кажи, виродку!
Вона забрала її до дому їхнього дитинства.
Навіщо ти це робиш? Га?
Ти не мусиш цього робити, старий.
Я все розповів, чорт забирай!
Ти не знаєш Клео.
Це вона мене змусила.
Вона мене змусила. Це вона винна.
Вона й той вилупок Фернандо.
-Фернандо? -Так, клятий Фернандо.
Це він украв твій браслет.
Вони з Клео все це спланували.
Вони кляті партнери.
Слухай мене, старий.
Вони почали всіх убивати.
Але я хотів піти,
а вона шантажувала мене.
Я впевнена, що ти не такий дурний, яким здаєшся.
Дурний?
Чекай. То я дурний?
Ні, не дурний.
Ти неймовірна.
Інес, ми отримали анонімну інформацію про місцеперебування Міранди.
Уперед.
Навіщо ти все це робиш? Чому ти просто не вб'єш мене?
Чому? -Я намагалася, Мірандо.
У ніч…
У новорічну ніч.
Але, гадаю, доля хотіла показати,
що ти можеш страждати трохи більше.
Дозволь запитати, Мірандо.
Без образ, гаразд?
Дитина, яку ти виношуєш,
від Фернандо чи Гейтора?
Ти не знаєш, так?
Розпусна Міранда.
Та знаю, що хочеш, щоб була від Гейтора. Покінчімо з цим усім.
Тієї ночі, коли я скинула тебе з балкона,
я вбила твою подругу Ріту.
Ріту?
Не Ріту.
Я знаю.
-Ти… -Вважала її своєю сестричкою?
Але це я твоя сестричка.
Я твоя сестричка, Мірандо.
Ну ж бо, народ. Треба йти.
Мені треба забрати речі.
Я готова, мамо.
Що тут відбувається?
Відпусти нас, Фабіо.
Ходімо.
Ніхто нікуди не піде. Я її вб'ю.
Покінчімо з цим?
У тебе буде заслужений кінець.
Кінець твого нещасного життя.
Скажу тобі дещо, я роблю тобі послугу.
Твоє життя дуже сумне, Мірандо.
Твоє життя жахливе.
Я допоможу тобі знайти Ріту.
І якщо вже будеш там,
передай мамі…
Що ти зробиш?
Уб'єш мене, сестричко?
Уб'єш?
Відпусти!
Уперед!
Відчиніть двері. Поліція!
Га?
ПОЛІЦІЯ
Пробач, донечко.
Заспокойся, Ріто.
Усе буде добре.
Сядь. Сядь тут.
Якби ти не викликала поліції, ми б загинули.
Ти врятувала нас, Мірандо.
Хочу завжди бути з тобою.
На жаль, Ріта не вижила.
Щиро співчуваю, Мірандо.
Мірандо?
Мірандо, ви мене чуєте? Усе гаразд?
Так, усе гаразд.
Що сталося з Віторією?
Ми знайшли Віторію завдяки ноутбуку Клео.
Інтерпол вже її шукає.
Очолює одне з найбільших у Бразилії угрупувань проституції та торгівлі людьми.
Фернандо заарештовано?
Ну,
Мірандо, Фернандо помер
тридцять першого грудня,
до вашого нещасного випадку.
Вони сварилися з Гейтором.
Курок спустився,
і Фернандо не вижив, Мірандо.
-Отже, Гейтор… -Він живий.
Рік, коли я жила двома життями, нарешті скінчився.
Одне з цих життів я не вибирала.
І воно багато від мене забрало.
Я сильно сумуватиму за Рітою,
особливо зараз, коли мені є чим поділитися.
Але я знаю, що я не сама.
Я знаю, що це мій син.
А якщо це дівчинка?
Я любитиму її.
Особливо, якщо схожа на маму.
Якщо це дівчинка, я хочу назвати її Рітою.
І ми разом.
Думаю, тобі варто залишитися сьогодні з Луїзою.
-Ти мене виганяєш? -Ні.
Повірити не можу. Ти мене виганяєш?
Ні! Я просто…
Ти сумуватимеш за мною?
-Ще і як. -Справді?
Двадцяте січня, 11:00.
Усе це зробило мене сильнішою.
РЕЗУЛЬТАТИ
Більше не боюся правди.
Не можу боятися.
Заради себе й доньки.
РЕЗУЛЬТАТИ АНАЛІЗІВ НА ХВОРОБУ ГАНТІНГТОНА
ІМОВІРНІСТЬ ЗАХВОРЮВАННЯ: 97.79%
Невідоме набагато страшніше за реальне.
Я більше не житиму в тіні.
У мене хвороба Гантінгтона, але це лише одна частина мене.
Усередині мене росте найкраща частина мене.
Моя дочка.
І саме з нею я хочу будувати спогади.
Це мій останній запис. Я більше не житиму в минулому.
Майбутнє в мені,
і я впевнена, що воно буде прекрасним.
Переклад субтитрів: Богдан Кордоба