EN REALITYSERIE FRÅN NETFLIX
SEVILLA, SPANIEN
Dagens match är väldigt viktig.
Portugal möter Belgien om en plats i kvartsfinalen.
- Vi ska till en restaurang som Edu älskar. - Sevillas bästa.
Han tog oss dit när vi var i Sevilla för MTV Awards. Det var fantastiskt.
Jag har fina minnen från Sevilla.
För två år sedan delade jag ut pris på MTV Music Awards.
Cristiano följde med mig.
Det var första gången vi bytte roller.
Jag stod på scenen och han satt i publiken.
Sevilla har en speciell färg
Underbart.
Sevilla har fortfarande sin charm…
Ni förstör mina chanser att bli sångerska.
Sjung. Det spelar ingen roll. Du kan…
Du kan göra allt. Du behöver inte sjunga.
"Mosådis" som Helen kallar mig.
Mosådis: Modell, sångerska, skådis.
Ja, jag älskar att sjunga.
Om jag är bra, är en annan sak.
- Okej, hörni. Skål för Gio. - Tack för att du bjöd in oss.
- Tack för att du bjuder med oss. - En superidé.
Skål för en vinst för Portugal och en härlig dag.
Jag har aldrig varit i frontlinjen med dig.
- På första raden. - Aldrig.
Jag fick en boll i huvudet på en tennismatch.
Cris tog den, men jag blev träffad.
Jag har talang för att bli träffad av bollar.
Fem minuter in i matchen, kom en boll flygande mot mig.
Med sina reflexer, tog han den, men den träffade mitt huvud.
Han stoppade den och den studsade av mig.
Om allt går bra, kommer Los Rebujitos hit idag.
Inte säkert, om du har ordnat det.
Vi var i Portugal på semester
och jag ringde Los Rebujitos.
Jag ville överraska Gio och Cristiano.
Jag hade ordnat en fest för Cristiano med portugisiska sångare.
Jag tänkte: "Eftersom alla är spanjorer, ska Cris få en konsert med…"
En spansk touch.
Julia älskar Los Rebujitos.
Jag känner dem eftersom de var med i El Chiringuito.
Jag tog tag i saken och sa: "Jag fixar det."
Los Rebujitos sa att det lät bra och att de skulle komma.
Dagen kom och jag messade dem. Klockan blev 16, den blev 17.
De skulle resa från Cádiz.
Vi sa: "Edu, vad är det?"
"De kommer inte. De har missuppfattat. De trodde att det var nästa vecka.
De kommer inte. Vad gör vi?"
Jag tänkte: "Det får inte vara sant."
Middagen var värst.
På middagen började de hacka på mig.
- Edu satt mittemot mig. - Som nu.
När Georgina, Paixão och Toni är ihop, tro mig…
I slutändan gjorde det inget, för vi skrattade hela natten.
Cris var den enda som inte lade sig i.
Han höll sig utanför.
Lade Cris sig inte i? Lägg av.
Han var tyst och knuffade till Paixão och sa: "Ge honom ett helvete."
Alla möjliga kyssar
Nyckeln till ditt oemotståndliga hjärta
Los Rebujitos!
Hur står det till?
Jäklar!
Skål!
Självklart.
- Vi ska sjunga idag! - Hur mår du?
Välkomna.
Tack ska du ha.
- Välkomna! - Nöjet är vårt. Hur är Sevilla?
- Allt bra? - Perfekt.
- Hur mår ni? - Toppen.
- Vi ska spela lite livemusik, va? - Lite kvalitetsmusik.
Det var trist det som hände.
Tack för att ni inte kom.
Det gav oss anledning att reta honom hela året.
- Var de tuffa mot dig? - De skyllde på mig.
- Vi kommer strax. - Okej.
Jag uppfyllde drömmen om att bjuda in Los Rebujitos.
Nu kan de sluta reta mig
för att de inte kom till Portugal förra året.
Det här är en låt…
…jag skrev under en solnedgång i Tarifa.
Ni kanske kan den.
Stranden där de inte dök upp. Var det samma strand?
Det var där. Exakt.
Vad spännande.
Jag älskar den här.
- Kom igen! - Nu dansar vi!
Vänta.
Ja!
Kom igen!
Ja!
- Bravo! - Hon har det i blodet.
Bravo!
Jag är så glad.
Jag gav allt. Jag kunde inte hejda mig.
De sköna vibbarna fick mig att vilja sjunga.
Jag är nervös.
Jag vill att de vinner.
Jag vill att de ska nå kvartsfinalen och vinna EM.
Hej.
Matchen idag mot Belgien är avgörande.
Antingen åker de hem, eller så får de fortsätta.
Det är väldigt laddat.
Jag är nervös.
Är du nervös, Gio?
Jag är nervig.
"Nervig"?
Resultat?
- Vad tror du? - Två-noll till Portugal.
- Två-noll. - Cristiano Ronaldo.
- Cris är bättre nu. - Hur mår han?
Kom igen, kompis!
Första halvlek är väldigt jämn.
En konstig match.
Det går inte som förväntat.
Är det slut?
Portugal noll, Belgien ett.
Belgien slog Portugal.
Vi trodde inte att det skulle sluta så.
Vi var säkra på att vi skulle vinna.
Grattis till Belgien, som nu är vidare till…
Man vill alltid vinna och göra saker rätt,
men vi vet att det är omöjligt.
Och att få höra att Cristianito grät,
det känns som far… Det gör en upprörd.
Så ja, Cris. Nu får pappa vila.
Han gråter för att han känner.
Han gråter för att han är upprörd över att det inte gick bra.
Han är som jag, och det gör mig stolt.
Var inte ledsen. Du måste trösta pappa.
Du får ta det lugnt. Fotbollen är så här.
Det är svårt för oss alla,
men vi måste visa oss från vår bästa sida,
och vara positiva,
och ta hand om Cristiano så att han kan koppla av.
Hade de berättat för oss då,
att hans pappa skulle bli den bästa målskytten under EM 2021,
hade han kanske inte tagit förlusten så hårt.
Sånt är livet.
Vi har fina stunder och vi har stunder som inte är så bra.
Han måste vara förberedd. Jag säger alltid:
"Från dagen vi föds, till dagen vi dör, står vi inför många utmaningar.
Den här världen är inte lätt."
MALLORCA, SPANIEN
Efter ett långt arbetsår, börjar äntligen vår semester på Mallorca.
Jag älskar Mallorca. Det är tredje året vi är där. De har Europas bästa vatten.
Allt funkade perfekt.
Huset, läget - allt.
Allt vi bad om var helt perfekt. Precis vad vi behövde.
När vi är på semester försöker vi göra det jag inte gör under säsongen.
Jag vill koppla av, göra lite vad som helst…
Jag vill vara med min familj och mina vänner.
Jag vill känna mig fri som en fågel och göra vad jag vill.
Bara…
…koppla av, resa,
…segla, vara på yachten.
Njuta av livet.
Hemma är man sig själv.
De vet hur deras pappa är.
Den riktiga Cristiano, till 100 %.
Mina barn, Gio, mina nära vänner, min familj… De känner mig.
Huset är enormt. Det ligger precis vid stranden.
Poolen ligger en bit bort från huset,
så att barnen inte väcker oss om vi vilar.
Barnen har mycket gräs att springa runt på
och huset är insynsskyddat, vilket håller paparazzifotograferna på avstånd.
Vi tillbringade några dagar ensamma, sen kom våra vänner.
De kom när de kunde få ledigt från jobbet.
Det var toppen. Vi förtjänade det i år.
Cristiano och Gio bjöd med oss på semester.
Att ha semester, umgås med varandra
och hänga med vänner som kommer och går, vad mer behövs för att ha kul?
MASSVIS MED KÄRLEK
Vi har alltid kul när vi umgås med vänner.
Finns det en boll kommer nån oundvikligen att sparka den,
eller passa den, ni vet…
Killgrejer.
Cristianito.
Jag vill att han blir fotbollsspelare, för att han har egenskaperna som krävs.
Jag vill inte att han kastar bort det. Alla har olika egenskaper.
Alla har någon gåva, någon talang.
Det finns talanger som kan göra dig rik,
andra inte, men det är fortfarande en talang.
När vi är på Mallorca, och vart vi än åker,
älskar vi att koppla av och njuta på stranden
vid poolen,
av fina restauranger…
…och i sängen. Vi gillar att…
…chilla.
CANNES, FRANKRIKE
74:E INTERNATIONELLA FILMFESTIVALEN
Jajamänsan…
Dagen är äntligen här.
Filmfestivalen i Cannes.
Jag avbröt semestern för att åka till filmfestivalen i Cannes.
Det kan vara lite svårt att koppla av på semestern när jag ska iväg och jobba.
Men det gör inget. Det är roligt.
Jag visste inte att Cannes hade en strand. Du skulle ha sagt det.
Det är franska rivieran.
Det är så häftigt. De där yachterna är inte så pjåkiga.
- Vi kunde ha kommit hit i yachten. - Sant.
Är du hungrig?
Alltid.
Jag måste äta något lätt. Jag funderar på vad.
Jag kan kolla.
"Fem livsmedel som minskar uppblåsthet."
Fikon,
ananas, papaya och kiwi."
- Okej, och riktig mat? - Jag tänkte säga det.
Nåt som inte är frukt, tack?
I år anordnades festivalen tyvärr under sommaren.
När jag är på semester tänker jag:
"Okej, jag är på semester. Jag är bortrest, vi går ut mer,
jag äter mer desserter, jag vill ha glass."
Men i år gick jag på diet i 15 dagar.
Jag tror att jag tar grillad kyckling.
Jag ska inte posera. Jag kan äta riktig mat.
Jag kommer att bli avundsjuk.
Okej, jag tar nåt grillat.
Jag är inte orolig för min vikt.
Jag fokuserar på att trivas med mig själv och att äta ordentligt.
Gurksallad.
Jag skojar. Jag sa att det var för massagen.
En till.
Inför ett event sover man inte så bra, man är för exalterad.
Så jag bad om gurkskivor och satte på dem.
En halv gurka kostade mig fyra euro.
Den dyraste gurkan jag nånsin köpt. Så vad gjorde jag?
Jag använde den för ögonen…
…och åt upp resterna.
Nicolas ringde angående dina ankomstbilder i Cannes.
Jag gör inte sådana foton, Ramón.
Men vi måste ta ett foto av hotellet och lägga upp det.
Men Ramón, jag kan ta en bild
i trappan när jag är uppsminkad och har på mig klänningen.
Visst, okej.
Var börjar jag? Med den bruna? Kom och hjälp mig.
Vi börjar med den bruna, eftersom det är den du ska ha på dig.
- Jag vet det. - Julia?
Vilken provar du först?
- Jean Pauls. - Okej.
Annars hamnar stackars Ramón…
…i havet med fiskarna.
Gios liv är fullt av kontraster.
Från att vara hemmafru, jag har sett henne städa, stryka,
och dammsuga,
till kontrasten i att vara…
…festivalens skönhet.
Julia, låt dig inte påverkas.
Du vet att jag inte är sådan.
- Klar. - Kom igen.
- Wow. - Boom!
Tycker du om den?
- Vad tycker du? - Wow. Fantastiskt.
- Jag hade poserat så här. - Jag älskar klänningen.
Se hur bra den sitter.
- Din kropp ser fantastisk ut. - Ja.
Allt är mitt.
- Den visar upp din figur. - Ja.
Ingen lunch. Ingen middag.
- Inget smink. - Ingen frukost.
- Håret är inte gjort… - Så här?
Toppen. Ja.
Eller så här?
Eller så här.
- Så här. - Håret utsläppt?
Utsläppt hår.
- Jag föredrar uppsatt. - Gör du?
- Jag tycker hästsvans. Det är snyggare. - En hästsvans? Kom igen.
Så länge du väljer haute couture från Jean Paul Gaultier,
är jag nöjd.
Det är klänningen från Paris.
- Ja. - Från ateljén.
Jag har den gröna Ali K-klänningen,
från provningen vi gjorde på Cris hotell på Gran Vía.
Ramón insisterar på att jag ska bära Jean Pauls klänning. Det är en möjlighet.
Den är ett fantastiskt alternativ.
Kom igen, jag vill se den.
Okej, jag ska tänka på saken.
Ni får se. Det är rätt.
När jag ser mig själv uppiffad…
Du är lika bedårande i båda. Det spelar ingen roll vilken du tar.
Jag ska tänka på det. Ciao.
Avsluta sminket, så provar vi.
Klockan 17:20 kommer smyckena.
Ta en titt. De är väldigt vackra.
Har de smaragder, om jag tar den gröna?
Smaragderna är inte…
Vet du vem som kommer idag? Heidi Klum. Nicole Kidman.
Sharon Stone.
Brunt läder på stranden drar inga blickar.
Du passar fint i båda.
Det är sommar. Du visar ryggen, armarna, och slitsen…
Det är sexigt.
- Smyckena är redo… - De har ett halsband…
…som får dig att glittra.
Hon har sista ordet, men jag ger henne min åsikt.
Det är väldigt viktigt att jag insisterar.
Hörni, Nicole Kidman, som kommer ikväll, bär Gaultier.
Viktiga kändisar…
Det är inte så att märket saknar koppling till de du räknade upp.
Snarare tvärtom.
Jag känner pressen från Ramón, och jag vill inte förolämpa nån.
Jag vill inte att nån ska må dåligt för att jag inte väljer deras klänning.
Vi ska inte pressa dig.
Du måste bestämma.
Men det är anledningen till att du har ett professionellt team.
Vi vet vad vi gör
och vi råder dig till det som är bäst för dig.
Tänk på det, slappna av och avsluta sminket.
Vi provade klänningarna på morgonen.
Hon var ursnygg. Hon såg fantastisk ut.
Vi trodde att vi hade valt klänning.
Jag hämtar juvelerna till den bruna,
men när jag kommer tillbaka har stämningen i rummet förändrats.
- Vi har jobbat med det här i tre månader. - Jag sa inget.
Hon bad om min åsikt och det fick hon.
Okej.
Det är inte jag…
Nicolas sa inget. Det är jag som vill…
Ja, jag vet inte vad som händer.
Fotografen i sviten heter Nicolas. Han är modefotograf.
Han är en av de bästa i Europa.
När jag är på sådana här festivalresor
och får chans att pryda en framsida, vill jag att han fotar.
Cristiano såg mig när jag provade Jean Paul och han sa:
"Den bruna? Ta den gröna."
Han såg den med egna ögon.
Alla är experter på sitt område.
Jag är varken fotograf eller stylist, så jag låtsas inte vara det.
- Jag är din agent… - Du låter som en stylist.
Nej, jag är din agent och jag tänker på din exponering,
på vad som är bäst för dig och vad som är bäst för din positionering.
Det är det jag tänker på.
De andra tänker inte på det.
Det var inte bara spänt mellan Ramón och Nicolas,
utan mellan allihop i rummet.
Ramón skällde till höger och vänster.
Eftersom jag inte visste vilken klänning jag skulle ta,
hade jag ingen klar idé om vilken frisyr som passade klänningen.
Jag är fortfarande osäker.
Det är 20 minuter kvar tills bilen hämtar oss,
och hon har fortfarande inte bestämt sig.
Hon måste bestämma sig, och hon måste göra det nu.
- Hej. - Hej.
Jag är…klar.
Georgina har fattat ett beslut som är bra för henne.
Nu har vi avancerat i modevärlden.
Inget halsband? Det är mörkt.
- Vi kan försöka. - Om du vill.
Om jag är bortskämd? Ja.
Jag får som jag vill.
Vi jobbade med Laura Lee ett tag.
Vi jobbade med henne i några månader.
- Helt klart Chopard. - De påminner om ett annat par.
Slutligen bestämmer jag mig för Jean Pauls klänning
och jag vet att det kommer att bli en hit.
Väldigt bra.
Ja, jättefint. Vackert.
Vackert.
LEVER MIN DRÖM
Klänningen får mig att tänka på olika saker.
En grekisk gudinna,
krigarprinsessan Xena,
och med smyckena känner jag mig som en prinsessa.
Lite av allt.
Georgina!
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Georginas närvaro i Cannes skapar mycket uppståndelse.
Hon är en trevlig kändis.
Pressen gillar henne, folk gillar henne.
Min moster gillar henne.
Du gillar henne.
Jag måste erkänna att jag blir nervös varje gång jag ska gå på röda mattan.
Det är oundvikligt, men de där nerverna är nödvändiga
för att fortsätta vara exalterad och entusiastisk över livet.
Vi har stora planer för Georgina.
Det jag gillar mest med röda mattan,
är att jag får chans att gå i alla filmstjärnors fotspår.
Det är som en dröm.
Som om jag är med i min egen film.
Resultatet var fantastiskt.
Internationella medier,
som CR Fashion Book och andra modemedier,
publicerade väldigt positiva recensioner.
Precis som andra viktiga mediebolag.
Det gick helt enkelt väldigt bra.
Efter röda mattan, ska jag på ett event.
Det är en middag med Chopard som bjuder in sina VIP-klienter.
Bjällerklang, bjällerklang Hör dess dingle-dång
Vi provar. Du måste prova det på.
Ja, just precis.
Jag är ambassadör för Chopard. Jag älskar att bära deras kreationer.
De är mer än bara smycken. De är konstverk.
Jag identifierar mig med dem.
Jag väljer alltid smycken som får mig att må bra,
självsäker och som passar min personlighet.
Det är seriöst. Det säger: "Jag ska på galamiddag."
Okej, det där… Vad ser dyrast ut?
- Dyrast? - Det här.
Ta det då.
MIDDAG #FILMFESTIVALENICANNES
Fortsätt framåt.
Snälla.
Akta barnet! Skon! Barnet!
Fortsätt gå.
- Välkommen till paradiset. - Tack.
Skål!
- Lycka till. - Så där, ja.
- Lycka till. - Skinka.
Ja, ge mig skinka och välgång.
Det är det bästa. Och champagne.
Jag är så tacksam för alla som gjorde det möjligt.
Att vi fick sådan fin feedback. Det är ju inte bara jag.
Det är så många som jobbar i bakgrunden.
Jag lämnade festivalen på topp,
för att åka på semester med min pojkvän och mina barn.
LISSABON, PORTUGAL
När vi är i Portugal, Cristianos hemland, är de så respektfulla mot oss.
När vi går på gatorna, håller folk avstånd.
Det är en lugn plats att tillbringa sommaren.
Vi kommer nog att bo i Portugal i framtiden.
Ska du träna imorgon?
- Jag ska shoppa med Julia. - Okej.
Har vi tid att åka till Cascais?
Jag vill att de ska se Cascais. Vi kan visa dem huset.
Okej, vi åker imorgon.
- Vi åker till Cascais och äter god fisk. - Jag åker dit direkt efter träningen.
Ibland är det de små sakerna…
Jag menar, jag bor i en lägenhet här i närheten.
Häromdagen gick jag ut.
Jag drack kaffe bara några meter från lägenheten.
Jag var med några vänner och jag sa till dem:
"Fy fasen, vad jag mår bra här."
De sa: "Vad är det med dig? Är du galen?"
Jag mådde så bra för att det var ett vanligt ställe,
men jag kände mig fri som en fågel.
Nån gick förbi och vi sa: "God morgon."
Jag kände mig inte observerad av folk.
Jag hade trevligt. Solen sken till och med.
Jag berättar det, och ni säger: "Det är ju helt normalt."
Ja, för er. Men inte för mig.
Men jag säger alltid att jag aldrig nånsin får klaga.
- Pratade du med barnen idag? - Ja.
- Jaså? - Ja.
De ville till grannpoolen. De ser den från balkongen.
- De kan gå. - Jag vet.
Jag föredrar att vänta till i övermorgon.
- Vi åker på söndag. - Ja, vi går med dem.
Visst.
Alberto sa att vi kör till ön på morgonen.
Ja, det är vår sista dag.
- Från och med nu är det dubbla pass… - Ja.
…och ciao till semestern.
Jag gör saker på semestern för att hålla mig i form.
Jag är motiverad till att spela fotboll i några år till,
men det jag inte gör…
Jag gör saker på semestern, som jag inte gör under säsongen.
Vi har tre dagar kvar.
Vi tar det lugnt.
Skål, älskling.
- Jag är lyckligt lottad. - Ja.
MADRID, SPANIEN
Jag har ordnat en överraskning åt min syster,
för att avslöja könet på hennes bebis.
Det är en överraskningsmiddag med vänner som är viktiga för henne.
Så idag ska jag avslöja för Ivi vad hon väntar.
- Få höra vad föräldrarna tror. - Hon tror att det är en tjej.
Jag tror att det är en tjej.
- Jag tror att det är en pojke. - Jaså?
Nån av oss har rätt.
Jag ville att min syster skulle säga det. Det är sant att…
…jag gjorde ett test för att få reda på könet.
Labbteknikern ville berätta på telefon,
men jag sa: "Stopp, säg inget. Jag vill höra det från någon speciell."
Jag trodde inte att du skulle kunna hålla tyst om könet.
- Otroligt. - Alltså, ja. Du berättade…
- Cristianito vet. - Cris vet för att…
Jag har inte sagt nåt.
I Monaco sa jag tydligt vad jag trodde,
enligt mina kalkyler, min kedja och min hand.
Du trodde väl pojke i Monaco?
- Tjej. - Det blev en tjej.
Jag är förvirrad.
Ni sa: "Nej, det är trams…"
Jag litar nog inte på georgiologi.
- Den hänger rakt. - Den är rak.
Ser ni? En tjej.
Det blir en tjej.
Okej, lägg era bud.
- Kom igen, annars förlorar vi priset. - Iván vet inte.
Eftersom jag inte deltar, behöver jag inte betala.
Hon är den enda med pengar.
Om att ifall vi säger: "En miljon euro."
För barnet, som är det allra viktigaste.
- Vi är här ihop… - För fler bebisar.
För bebisen.
- Skål, allihop. - Alla tar en skål. Det gillar jag.
Skål för min fina fiffi!
En fluga.
- Den måste halta. - Rör den inte.
Ta bort flugan, är du snäll.
- "Ta bort flugan." - Den har inga vingar.
- Den kan inte flyga. - Stackarn.
- Vad är det? - En fluga.
Hon sa: "Ta bort flugan."
- Den hade inga vingar. - Den hade inga vingar, stackaren.
Nu är det dags…
…att avslöja vad ni väntar.
Fram med överraskningen!
Herre jösses.
- Jag tittade dit. - Jag också.
- Det är ett embryo. - Jag svettas.
Ska jag öppna det?
Där är ditt embryo.
Jag skakar.
Tack för att ni är här med mig och Carlitos.
Jättebra.
- Vänd på den - Vänd. Vänd på den.
Jag är så nervös.
Helt otroligt!
Jag sa ju det.
Det är fantastiskt.
- Jag sa ju det. - Otroligt.
En tjej. Wow.
Så häftigt.
- Ni ville väl ha en tjej? - Självklart.
Jag är så exalterad.
Ert liv kommer att förändras till det bättre.
- Tror du? - Ja.
- Till det bättre? - Alltid. En bebis förändrar alltid livet.
Jag undrar hur jag kunde ha varit lycklig,
för jag kände mig verkligen lycklig,
utan att ha känt den här lyckan. Det är total lycka.
Ja.
Det är orosfyllt,
man slutar aldrig oroa sig, inte ens för färgen på en nagel.
Inte ens när de är 50 år gamla.
Man slutar aldrig oroa sig.
Så fint.
Jag ser fram emot att se henne som mamma. Hon blir säkert världens bästa.
Hon är väldigt omtänksam och hängiven.
Så hon blir en fantastisk mamma.
Namn?
Min syster vill att vi kallar henne Georgina.
Tack så mycket.
- Bra namn. - Hon vill att hon ska heta Georgina.
Inte García, utan Georgina Rodríguez.
Jag älskar dig, älskling.
Hon är så söt och gullig, så det passar henne med en tjej.
Hon kommer att älska att klä upp henne.
Hon kommer att tycka om alla tjejgrejer,
kläderna…
Flickor är alltid livligare.
Här är ett diamanthalsband!
Jag såg det inte.
- Det ser fint ut. - Är det till mig?
Så häftigt.
Ivana öppnade asken med bebissockarna
och där låg ett stort diamanthalsband.
Hon sa att hon inte såg det. Hon såg bara sockarna.
Kom igen, såg du inte det där glittret värt tusentals euro?
Det är fantastiskt.
Nu behöver du inte stjäla mitt. Nu har du ett eget.
- Det är ett rivière, eller hur? - Ja.
Det är en present till min systerdotter.
Du kan använda det tills hon tar det ifrån dig.
Tills hon är 18 år.
Det är så vackert.
Det är bedårande.
Jag älskar det. Jag har alltid… Nej, inte alltid…
När jag såg min syster i ett sa jag: "Wow, ett rivière. Det är så vackert."
- Det blev som du trodde. - Som du ville.
Georgiologi existerar.
Jag vann.
Hashtag georgiologi.
"Ta reda på ditt barns kön."
Jag älskar er. Tack för överraskningen.
För många fler.
Min Helen. Min Mamen.
JACA, SPANIEN
Jag växte upp i Jaca.
Det är därifrån jag har mina barndomsminnen.
Jag fick kärlek från min familj,
mina föräldrar och min syster.
Historien om hennes liv och hennes familj…
…är väldigt lik min.
Vi har mycket gemensamt.
Det är en chock.
Det är konstigt.
Jag hade velat bjuda mamma och pappa.
Ja.
Undertexter: Jenny Johansson