‎UN SERIAL REALITY NETFLIX
‎PRINCIPATUL MONACO
‎Ce frumos!
‎Cris mi-a spus „Gio, barca e în Monaco.”
‎„Poți lua copiii ‎dacă ai chef în weekendul ăsta.”
‎„Ia-ți prietenii!”
‎Așa că am spus „Bine.”
‎„Bine.”
‎Trimit un mesaj la ora unu, joi dimineață.
‎Grupului Dragilor. ‎„Vreți să facem ceva nebunesc?”
‎Erau atât de dornici, ‎încât au ajuns acolo înainte de mine.
‎Ce nebunie că la miezul nopții,
‎primim un WhatsApp. ‎Ce zici de o nebunie? Monaco.”
‎„Hai s-o facem!”
‎„Monaco azi, mâine și poimâine.”
‎Sunt pregătit pentru Monaco non-stop.
‎Cu sora mea, ‎mereu trebuie să ai bagajele gata.
‎- Nu știi… ‎- Dacă clipești, pierzi o petrecere.
‎- Așa e. ‎- Adevărat.
‎Echipa Dragilor e pregătită pentru orice.
‎Noi suntem obișnuiții.
‎Mamen și Elena,
‎le-am prezentat surorii mele.
‎Sofia.
‎A lucrat cu sora mea și cu Iván.
‎Georgi fusese deja la Formula 1 cu Cris?
‎- Nu? ‎- Da.
‎Au fost aici anul trecut cu…
‎Hamilton. E prieten cu Cris.
‎Au fost în Mercedes.
‎E prima dată pentru voi toți?
‎Desigur, dragă. E o ocazie unică în viață.
‎Cu Georgina nu poți avea niciodată ‎un plan.
‎Nu știi unde o să te trezești
‎sau unde o să fii a doua zi.
‎- O viespe acolo. ‎- Ce?
‎E o albină pe geantă.
‎- Te-a înțepat? ‎- Nu.
‎Albinele din Monaco sunt foarte șic.
‎La naiba, se duc direct la aur.
‎Cel mai bine la a fi pe un iaht
‎e că totul e amenajat, e o a doua casă.
‎Pot să uit de…
‎Nu trebuie să fac bagaj, ‎fiindcă e totul acolo.
‎Ce frumoși!
‎Mateo!
‎Iubirile mele!
‎Prințule!
‎- Bună! ‎- Ce faceți?
‎Bună, dragă!
‎- Bună! ‎- Iubirea mea!
‎Bună, iubire! Iubito.
‎Ce mai faceți, dragilor?
‎Scumpa mea!
‎Ce faci, Cris?
‎Ce faci?
‎- Mateo. ‎- Cum a fost?
‎- Cum a fost călătoria? ‎- Grozavă.
‎- Arăți superb. ‎- Bine.
‎- Mateo. ‎- Alana.
‎Nepoatele și nepoții mei ‎sunt totul pentru mine.
‎Sunt cel mai bun lucru pe care îl am. ‎Îi văd și inima mi se topește.
‎- Îți place „foarea” asta? ‎- Ador „foarea”.
‎- Ador „foarea.” ‎- Eu nu.
‎- Ascultă… ‎- E un copil.
‎- Unde? ‎- Stai! Arată-mi unghiile!
‎Unde e copilul?
‎Arată-mi unghiile!
‎Acum, că Alana a spus că e un copil…
‎- E un copil. ‎- Ce?
‎Sunt însărcinată!
‎Nu!
‎Poftim?
‎- Suntem însărcinați. ‎- Mamă…
‎Știam că Ivi e gravidă ‎de când a aflat și ea.
‎Am avut loc în primul rând. ‎Am vrut să observ reacțiile.
‎Nu eram pregătită ‎pentru că nu știam că o va spune Ivi.
‎Eu știam, da.
‎Mătușa Ivi are un copil înăuntru.
‎- Ce tare! ‎- Da!
‎Abia aștept.
‎Da, dragă.
‎- Felicitări, fată! ‎- Mulțumesc.
‎Dragii, încântați că sunt în Monaco,
‎după o noapte lungă…
‎Ei bine, vestea…
‎Nu știu dacă e băiat sau fată…
‎- Arată-mi mâinile! ‎- Ce crezi?
‎- E fată. ‎- Fată?
‎Când spui: „Arată-mi mâinile” și sunt așa,
‎celor cărora le-am făcut-o, e băiat,
‎dacă sunt așa, e fată.
‎Sora mea a făcut asta.
‎Așa că am zis: „Să vedem!”
‎E fată.
‎Am făcut testul de Georgiologie.
‎E greu.
‎- Nu, e gheata… ‎- E gheata lui Cris.
‎- E drept. ‎- Drept.
‎Vedeți? O fată.
‎E fată.
‎E adevărat.
‎E știința Georgiologică.
‎Georgiologia există și funcționează. ‎E fată.
‎O să am o nepoată.
‎Nebun după tine…
‎Când am auzit că Ivi e însărcinată,
‎am pus muzică.
‎Să sărbătorim. ‎Copiii mei sărbătoresc prin dans.
‎Spui că Georgi mereu îți spune „dragă”.
‎- Spune „dragă”. ‎- E fermecătoare.
‎„Dragă, ce faci?”
‎Ne spune tuturor „dragi” ‎și e un lucru afectuos și drăguț.
‎Acum suntem toți „dragi”.
‎Nu-mi vine să cred câți ani au trecut.
‎Toate orele alea în autobuzul spre lucru.
‎Ce? Când a fost asta?
‎Când am ajuns la Madrid, ‎l-am cunoscut pe Iván.
‎Aveai mult timp.
‎- Plângeai în tren. ‎- Da. Plângeam mult.
‎Mă pierdeam în Madrid. Era groaznic.
‎Primul om pe care l-am cunoscut
‎în Madrid a fost Ivancico.
‎Lucram la Massimo Dutti.
‎El studia și lucram împreună.
‎Când a decis să părăsească magazinul, ‎am fost devastată.
‎Ce s-a întâmplat în metrou?
‎- Taci! ‎- Ai înghițit un pârț.
‎Nu spune asta!
‎- Haide! ‎- Spune povestea!
‎Eram în metrou și, deodată…
‎- Trebuie să spună ea. ‎ - Eram…
‎Abia ajunseserăm la Madrid. ‎Nu știam cum sunt oamenii.
‎Un domn în vârstă,
‎în fața surorii mele, cu mine în spate.
‎Dintr-odată, fundul bărbatului ‎și fața mea, și el face…
‎Nu, nu asta, așa a făcut.
‎- A fost intens. ‎- Și sora mea…
‎Părul ei s-a făcut…
‎Șocată total.
‎Bărbatul s-a întors
‎și s-a uitat la noi.
‎De parcă l-ați fi tras.
‎„Dle, puneți-vă un capac la fund!”
‎Nebunie.
‎Oamenii cred că e foarte serioasă
‎…sau că-i place să pozeze, ‎dar e o fată foarte normală.
‎Îi place să mănânce, să râdă, ‎îi place… nu știu,
‎să se distreze, să vorbească, ‎să stea cu noi.
‎Nu prea vorbim despre asta, ‎dar lumea întreabă mereu:
‎„Cum e Georgina?”
‎„S-a schimbat?” Spun „E aceeași.”
‎Mi se face pielea de găină.
‎- E adevărat, e aceeași. ‎- Nu, e adevărat.
‎Familia o face fericită.
‎Să fie cu familia și prietenii ei.
‎E genul de om care formează o familie ‎cu grupul ei de prieteni.
‎E adevărat că atunci când ești ‎persoană publică,
‎toți cred că au…
‎- Dreptul la… ‎- …dreptul la o opinie.
‎Pot avea o opinie. ‎Parcă te cunosc, dar nu știu.
‎- Da. ‎- Știu totul despre tine.
‎Asta mă uimește.
‎Parcă ar ști mai multe ‎despre noi decât noi.
‎Nu știu prea multe pentru că noi…
‎În cazul meu, eu nu mă deschid total.
‎- Sigur. ‎- Da.
‎A fost greu la început.
‎Mă enervam că nu puteam răspunde, știi?
‎„La naiba, oamenii vorbesc ‎și aș vrea să-mi spun versiunea.”
‎Ar fi corect, nu?
‎Dar…
‎nu e așa, pentru că oricine poate veni
‎cu știri false, așa că ar trebui să neg ‎și nu poți trăi așa.
‎Las să treacă și atâta tot.
‎Trebuie să spun, totuși, ‎că nu sunt criticată așa de mult.
‎Îmi amintesc cândva, presa zicea ‎că ești însărcinată,
‎și, într-o zi, ne-am întâlnit la Madrid.
‎Am zis: „Te-am văzut gravidă.”
‎Cât a durat? Sarcina mea de elefant?
‎- Patru ani? ‎- Da.
‎Cât timp voi, cei care contează, ‎mă iubiți,
‎restul nu contează.
‎Gio e distractivă,
‎…generoasă,
‎politicoasă, respectuoasă,
‎familistă
‎și e o prietenă foarte loială.
‎Îmi amintesc că o dată,
‎ieșeam de la un meci pe Bernabéu,
‎și toată lumea zicea: „Georgina, o poză!”
‎Era după un meci.
‎„Georgina!” când traversa strada
‎și o tipă dură de tot a trecut ‎cu un litru de bere.
‎„Ce legătură are asta cu Georgina?”
‎„Vindea genți acum cinci minute!”
‎Voiam să zic:
‎„Dar, fată! Fată!”
‎Voiam să-i spun: ‎„Le-am vândut și acum le cumpăr.”
‎„Ia-te cu lumea!”
‎E grozav să fii prietena Georginei.
‎Ai o prietenă obișnuită, ‎fiindcă ți-e prietenă,
‎dar are alte oportunități ‎pe care alții nu le au.
‎E o prietenă cu superputeri.
‎- Bună, Dragilor! ‎- Bun…
‎- Bună dimineața! ‎- Bună dimineața! Ce faci?
‎Am făcut niște cafea cum îmi place. ‎Cum o beau eu.
‎Știu că-ți place ‎cortado.
‎Te trezești și arăți așa? Doamne!
‎- Te referi la noi? ‎- Nu!
‎Doamne!
‎- Am dormit foarte prost. ‎- Serios?
‎- Ce mai vrei? ‎- Am făcut-o cum îmi place.
‎Cafea instant cu apă fierbinte ‎și lapte de ovăz rece.
‎Bine, perfect.
‎- Vrei s-o încălzești? ‎- Nu.
‎Fac baie copiilor, fac duș ‎și mergem la gradenele Ferrari.
‎Am fost invitată la prânz cu John, ‎proprietarul Ferrari.
‎- Proprietarul Ferrari? ‎- Ce elegant!
‎Nimic nu mă mai surprinde.
‎Nu știu cine e tipul de la Ferrari.
‎Deci…
‎Nu-mi pasă dacă se vede cu el.
‎N-o să mint.
‎- Vine doar Júnior. Sofi, vii? ‎- Sigur.
‎Facem poze, ne uităm…
‎Urăm baftă celor de la Ferrari.
‎- Le vom aduce mult noroc. ‎- Azi sunt cu Ferrari.
‎Îmi place mult
‎- …Mercedes grație lui Hamilton. ‎- Da.
‎Oricum, ești prietenă bună ‎cu Hamilton, nu?
‎- Cris. Da, îl place mult. ‎- Da.
‎Prima dată, am fost acum trei ani ‎după covorul roșu de la Cannes.
‎Cristiano mă aștepta în Monaco
‎și era în timpul cursei de Formula 1.
‎Am mers la gradene, eram cu Hamilton.
‎Am putut să vedem mașinile.
‎Să simțim atmosfera aia magică, tensiunea.
‎Bună dimineața!
‎- Bună dimineața! ‎- Bună!
‎Am ceva pentru tine.
‎- Măi să fie… ‎- Ceva de la Dragi.
‎- Să vedem! ‎- Măi să fie…
‎Uite, un cadou.
‎- E pentru mama. ‎- E pentru mama.
‎O să-ți placă, dar…
‎Ce e?
‎Un cadou!
‎- E pentru tine? ‎- Da, iubirea mea.
‎Pentru mami.
‎- Să vedem! Îl desfac eu. ‎- Să vedem!
‎Desfă-mi-l!
‎E clar. Mateo știe să desfacă.
‎E expert la desfacerea darurilor.
‎Un dar de mulțumire.
‎- Ai grijă, nu-l scăpa! ‎- Bun.
‎- Și pentru mine? ‎- Tu acum.
‎- E pentru toată lumea. ‎- Uite!
‎Colierul dorit de mama.
‎Stai, nu-l rupe!
‎După un an și jumătate de căutări.
‎- Un an și jumătate de căutări. ‎- Îi voi spune Monaco.
‎Bine!
‎- Uite ce strălucește! ‎- Îl port azi.
‎Dragii mi-au dăruit
‎un lănțișor de aur pe care-l căutam ‎de un an și jumătate.
‎O înnebunisem pe sora mea:
‎„Vreau unul.”
‎Prietena mea, Mamen, ‎care a lucrat cu bijuterii fine:
‎„Ajută-mă să găsesc unul.” ‎Pe Elena: „Dacă vezi…”
‎„Unde?”
‎Până la urmă, sora mea a găsit unul
‎și mi l-au cumpărat.
‎La mai mulți ani în Monaco?
‎- Sigur! ‎- Desigur.
‎Cu lapte.
‎Cu coliere ca ăsta, v-aduc pe toți.
‎Să nu exagerăm, nu?
‎Un cadou de mulțumire pentru Monaco.
‎- Mersi, dragă. ‎- Mersi, dragilor.
‎Și tu ai ceva.
‎Regine!
‎Regina mării din Monaco.
‎John Elkann e patronul Ferrari.
‎E un prieten bun de-al lui Cristiano.
‎Cristiano îl admiră ‎și el îl admiră pe Cristiano.
‎Ne-a dat șansa să mergem în vizită
‎cu Cristianito
‎și să simțim tensiunea, emoțiile.
‎Nu poți să-ți imaginezi zgomotul.
‎E o altă lume.
‎Complet…
‎diferită de lumea în care trăim.
‎Chiar mi-a plăcut.
‎Nu era nimeni acolo.
‎Nimeni, doar proprietarul ‎cu cei trei copii
‎și încă un cuplu.
‎- Amicii lui John Elkann? ‎- Da, ne-au prezentat.
‎Erau cu prințesa, e cumnata lui. ‎Habar n-aveam.
‎Și prințul. Cum îl cheamă?
‎Beatrice Borromeo…
‎- Beatrice Borromeo. ‎- Pierre Casiraghi.
‎Nu ne-au spus că erau acolo.
‎- E cumnata lui. ‎- Cumnata lui?
‎A spus: „Soția și cumnata mea.”
‎Era un prinț acolo, nu? ‎Cumnata lui John Elkann.
‎Prințesa și Pierre Casiraghi.
‎Cine e prințul?
‎- Andrea sau… ‎- Sunt frați.
‎- Sunt… ‎- Sunt frați?
‎- Andrea și Pierre sunt frați. ‎- A spus: „Soțul cumnatei mele.”
‎Deci, el…
‎Nu știu cine e el.
‎Întrebasem cine urma să fie acolo.
‎Erau doi prinți și soțul prințesei.
‎E și el prinț.
‎Nu sunt frați. El e soțul.
‎E un arbore genealogic sărit de pe fix.
‎Și săraca de mine, din Jaca, habar n-am.
‎Prințesa. Am zis. „Ciao, bună!”
‎Nu contează.
‎Am fost confuză după.
‎Eram acolo cu șepci, tricouri, ‎ei erau în costume…
‎Și noi eram…
‎Cred că și-au zis: „Cine-s nebunii ăștia?”
‎Beatrice, te chem.
‎Te invit la prânz.
‎- Cobor. ‎- Mami!
‎Unde e îmbrățișarea mea? Vino!
‎Iubirile mele superbe.
‎Să vedem!
‎Uite, e tati.
‎Dragule.
‎Cum sunteți?
‎Bine. Ne-am întors.
‎Am fost la Ferrari cu Cris și Sofia.
‎Cum a fost?
‎Minunat. Totul minunat.
‎Se simțea tensiunea. Doamne!
‎- Sigur… ‎- Adrenalina…
‎- Pleacă acum. ‎- Tată.
‎- Te-ai distrat? ‎- Da!
‎Avem inimile rupte.
‎- Da? ‎- Tati.
‎Ce fac iubirile mele?
‎Cine ți-a făcut asta?
‎Bună, frumoaso!
‎Mama mi le pune.
‎Când eu și Cristiano suntem despărțiți ‎din cauza muncii,
‎mai ales la națională,
‎datorită tehnologiei,
‎ți-e dor de el, dar parcă e în apropiere.
‎Ne sunăm pe FaceTime.
‎Cu copiii. În timp ce luăm prânzul, cina.
‎Pe cine am văzut, pare…
‎I-am văzut pe Norris, Leclerc și Sainz.
‎- Ți-a plăcut? ‎- A fost tare.
‎Zgomotul a fost…
‎Așa, motoarele.
‎- Nu-i așa? ‎- Da.
‎O să te uiți la cursă?
‎Mai întâi o să dorm.
‎Bine. Succes și ție!
‎- Baftă! Pupici! ‎- Mersi! Ne auzim!
‎- Bine, pupici! ‎- Baftă!
‎- Ciao! ‎- Ciao!
‎Ca mamă, pentru mine e unul ‎din cele mai importante lucruri,
‎pentru că avem patru copii
‎și ea e baza.
‎Păcat că Leclerc e pe locul cinci.
‎Știu. E păcat.
‎Ieri a fost primul. Are ghinion.
‎- Conduc foarte repede. ‎- E incredibil.
‎E imposibil de depășit în circuitul ăsta.
‎Când te uiți la Formula 1 pe un iaht,
‎îl vezi pe un ecran,
‎pentru că mașinile merg așa de repede,
‎încât nu ai timp
‎să vezi cine a trecut.
‎E incredibil.
‎Uită-te la Sainz!
‎Așa de rapid.
‎- Da? ‎- Se descurcă bine.
‎A ieșit al doilea.
‎Evis, vrei să te întinzi?
‎Singurul lucru… E o experiență palpitantă
‎din cauza zgomotului,
‎a vitezei mașinilor.
‎Ferrari al doilea.
‎Uite! Carlos!
‎Carlos!
‎Bravo, Ferrari! Haide!
‎Spania!
‎Apoi bărcile încep să claxoneze.
‎Spectaculos.
‎Toți sunt îmbătați de fericire.
‎Incredibil.
‎E grozav să fii cu prietenii ‎și să te distrezi.
‎Carlos!
‎TORINO ‎ITALIA
‎Draga mea.
‎Bună, dragă!
‎- Mă vezi? ‎- Ce faci?
‎Curăț poșetele.
‎Sunt pline de amprente.
‎Îmi fac bagajul.
‎Pentru vacanță ‎și pentru câteva evenimente din Madrid.
‎Te rog.
‎Îmi place moda de când eram mică.
‎Mereu observam rochiile tuturor.
‎Când am ajuns la Madrid, ‎am început să lucrez la Massimo Dutti.
‎Mai târziu, la Gucci.
‎Am devenit mai interesată de ea, ‎am trăit-o mai mult, am înțeles-o.
‎Bine. Să vedem!
‎Blazerul ăla superb pe care l-ai cumpărat
‎și pantalonii…
‎Te referi la Balmain.
‎Ăsta?
‎Wi-Fi-ul din casa asta e mereu ‎așa de rahat.
‎Patru routere în casă și nenorocitul ‎de Wi-Fi nu funcționează.
‎- Draga mea. ‎- Bună!
‎Douăzeci de routere în casă ‎și mi se întrerupe apelul.
‎Pe bune.
‎Ești blestemată de tehnologie ‎oriunde te duci.
‎Da.
‎Iau rochia pe care am cumpărat-o ‎în Monaco, verde fistic.
‎Asta.
‎Să vedem!
‎O, da.
‎E vaporoasă și sexy.
‎Îmi place mult. Se aprobă.
‎Ne sunăm în ultima vreme ‎ca să organizăm dulapul.
‎„Îți amintești că am cumpărat asta ‎nu mai știu unde?”
‎Uite ce bine merge cu geanta asta galbenă.
‎- Da. ‎- Superb.
‎Îmi plac Hermès, Gucci, Prada. ‎Atât de feminine.
‎Îți place asta Prada?
‎Am și vara ei de la Prada.
‎Are un lănțișor.
‎- Îmi place asta mai mult. ‎- Da?
‎Ador Louis Vuitton, ador Inditex.
‎Ador Decathlon.
‎Ador Nike.
‎Ador Mayoral. Ador toate mărcile.
‎Primul tău copil.
‎Prima…
‎Hermès pe care am avut-o.
‎Cris mi-a dat-o de Crăciun.
‎Am fost uluită.
‎M-a uluit mai mult…
‎Evident, geanta însăși,
‎dar faptul că e atât de greu ‎să găsești o Hermès.
‎Bine, pantofi.
‎Pantofii roz sunt obligatorii.
‎- Ăștia? ‎- Sunt mortali!
‎O să-mi iau blugi.
‎Nu-i pot eclipsa cu o rochie.
‎O mi-i iau ‎în toate culorile în care îi am.
‎Îmi plac adidașii. ‎Îmi place să port pantofi fără toc.
‎Îmi plac tocurile înalte, ‎gențile, rochiile.
‎Tocmai am cumpărat ăștia.
‎De la Le Silla.
‎Apropo,
‎era un fluturaș
‎în cutia
‎de la Le Silla și am observat ‎că m-au pus pe el.
‎Uite!
‎Eu sunt.
‎Mamă, e din Veneția?
‎La Cannes? Unde?
‎Asta era în Veneția anul trecut.
‎- Ce tare! ‎- În rochia neagră.
‎A fost ziua în care l-am cunoscut ‎pe Almodóvar.
‎Am stilul meu.
‎Au încercat să-mi schimbe stilul ‎de multe ori, voiau să port…
‎Dacă nu-s eu, nu-l port. ‎Nu-mi place să mă simt stingheră.
‎Ador acei minunați pantofi sport.
‎Știi la care mă refer, Jordan cu Dior.
‎Ăștia?
‎Aceia.
‎Nu vreau să-i folosesc prea mult.
‎Vreau să-i aibă copiii mei.
‎Îmi place lookul ăsta…
‎Așa. Ca o salopetă.
‎Cu cele transparente.
‎Îmi place să combin ‎un trening de cinci euro
‎cu geanta mea uluitoare.
‎Sau adidași uluitori.
‎Îmi place să combin. ‎Îmi plac bijuteriile cu trening.
‎Unii nu vor să înțeleagă ‎sau nu înțeleg, dar o vor înțelege.
‎Port treninguri zilnic.
‎Ador să mă simt comod.
‎Sunt foarte eficientă în privința aia.
‎Ador confortul. Să pot ieși repede.
‎Copiii mei mă murdăresc mereu, deci…
‎Oricum conduc mereu spre școală.
‎Nu prea pot purta blugi, pentru confort.
‎Poate trebuie să merg ‎la leagăne, la tobogane,
‎să îngenunchez, să stau în grădină, orice…
‎Salut.
‎Bună!
‎Iubirile mele.
‎- Bună! ‎- Bună, Kevin!
‎Ce faci?
‎A fi mamă înseamnă să fii ‎îngrijorată 24 de ore pe zi.
‎Mereu mă gândesc ‎la același lucru: „Copiii mei.”
‎Sunt totul pentru mine.
‎Haide!
‎Hai să mâncăm!
‎Vom scrie ce vreți să mâncați, bine?
‎Haide!
‎Nu plânge! Haide!
‎Când eram domnișoară, ‎aveam un instinct matern puternic.
‎Eram foarte maternă. ‎Aveam păpuși bebeluși.
‎Înainte de școală, ‎lăsam bucătăria și pătuțurile,
‎le lăsam pregătite.
‎Când veneam acasă, ‎le plimbam prin căsuța noastră.
‎Au fost mereu foarte bine îngrijiți.
‎- La ce oră te-ai culcat? ‎- Cam târziu.
‎Vă auzeam cum vă mișcați ‎de colo colo ca șoriceii.
‎E foarte protectoare, ‎cea mai protectoare mamă,
‎cea mai caldă mamă,
‎cea mai iubitoare mamă.
‎Mereu se gândește la ei.
‎Tot ce face e pentru copiii ei.
‎Ce m-am speriat.
‎- Haide, frumosule! ‎- Mamă, nu-i dai o cană?
‎Sigur că da.
‎Cristianito, cei trei bebeluși, ‎Mateo , Alana și Eva
‎sunt viața mea.
‎A fost mereu visul meu.
‎Mereu am zis că vreau o familie mare.
‎- Mănânci? ‎- Da.
‎Apoi, un desert bun dacă te porți frumos.
‎Te-ai dat cu cremă?
‎- Deschide-o și dă-te tu! ‎- Da?
‎Sunt recunoscătoare în fiecare zi
‎că nu trebuie să mă scol la șapte ‎și să mă întorc la nouă seara
‎ca atâtea mame.
‎Cum făceam înainte.
‎Plecam de acasă la opt, nouă, zece
‎și ajungeam acasă la zece seara.
‎Îmi permit să stau acasă cu ei.
‎Știu că am ocazia să am grijă de ei.
‎Vrei și tu?
‎Loțiune pentru plajă.
‎Sunt foarte mulțumit
‎și știu că e persoana potrivită
‎să le ofere copiilor o educație bună.
‎E persoana potrivită
‎să-i educe, să-i iubească ‎și să aibă grijă de ei.
‎- Cristiano n-a pus destulă cremă. ‎- Pentru brațele tale.
‎Sunt patru copii, trei dintre ei
‎sunt încă bebeluși, trei, patru ani,
‎și dacă nu ai o mamă care să te susțină ‎pe deplin…
‎Poți fi cel mai bun tată din lume,
‎dar tot cred că ai ajunge ‎să dezamăgești fără cineva ca ea.
‎Ar fi total diferit. ‎Mult mai dificil. Fără îndoială.
‎Așa-i că-s frumoasă?
‎- Pot să iau oul Kinder? ‎- O să plângi.
‎Mi-e tare foame.
‎- Mi-e foame. ‎- Și lui mami.
‎Sunt la fel?
‎- Vreau oul Kinder. ‎- Nu.
‎Când ies de la școală obosiți
‎sau când sunt morocănoși,
‎am de lucru cu ei.
‎Unul plânge, celălalt plânge, ‎altul vrea telefonul.
‎Mi-e foame.
‎Mi-e tare foame.
‎Vreau niște gumă.
‎Dacă vrei, îți dau un ursuleț de jeleu.
‎Da!
‎Ca mamă, sunt foarte iubitoare
‎și puțin îngăduitoare.
‎Pot face ce vor cu mine.
‎Îi iubesc atât de mult, ‎încât nu pot fi severă cu ei.
‎Dacă te doare burta de la paste,
‎o să te doară și de la înghețată, da?
‎- Mamă. ‎- Ce, iubire?
‎Vrei de lămâie sau îți place a ta?
‎A mea.
‎TORINO ‎ITALIA
‎Cred că sunt ultimele.
‎Asta.
‎Reclamele mă vor distra.
‎Ador viața în Torino.
‎E foarte bine situat. Totul e aproape.
‎Dacă vrem zăpadă, mergem la zăpadă.
‎Dacă vrem o zi într-o metropolă, ‎mergem la Milano.
‎Dacă vrem la mare, ‎mergem la Savona sau la Monaco.
‎Dragă, porțelanul ăsta…
‎pentru a doua casă.
‎Îl avem pe cel alb ‎și pe cel cu decorațiuni aurii.
‎Cel cu zebră.
‎Ăsta pentru Madrid.
‎Să stăm în Torino depinde ‎de multe lucruri.
‎Depinde de Cris, desigur.
‎Nu pot să cer mai mult ‎pentru că sunt fericită acasă.
‎Lucrez de acasă.
‎Am grijă de copii.
‎Copiii mei sunt fericiți oriunde mergem,
‎fiindcă putem găsi cele mai bune școli, ‎cele mai bune activități extrașcolare…
‎În '17, când am renovat casa din Madrid, ‎am luat porțelanul ăsta din Hermès.
‎Sunt superbe, căci culoarea…
‎Nu le prea folosesc, căci nu mă îndur.
‎Sunt superbe.
‎Le ador, așa că nu vreau…
‎Hainele sunt gata.
‎Lucrurile de vacanță sunt gata.
‎Cele de donat. Porțelanul.
‎- Alea rămân? ‎- Hainele de iarnă în cutii.
‎Hainele de vară… ‎Am chestii în cameră, dar…
‎Cris va fi la Torino pentru moment,
‎dar la iarnă și la vară, poate fi ‎transferat căci piața e deschisă.
‎Mulți factori trebuie să coincidă, ‎dar sunt fericită.
‎Fericită și pregătită de orice schimbare.
‎Știi ce mi-am dat seama?
‎Lucrurile pe care le caut ‎în locurile unde locuiesc?
‎Țară, cai,
‎parcuri pentru alergat, ‎acum că am copii, să merg cu ei,
‎să petrec serile, diminețile.
‎Asta e din copilăria mea, știi?
‎Aș vrea să mai stau puțin.
‎Viața mea e foarte organizată,
‎școala copiilor,
‎activitățile extrașcolare. ‎Le-am pregătit pentru anul viitor.
‎Casa e gata. Avem toate lucrurile.
‎Dacă aflu curând, va trebui să plec o zi.
‎Mă duc să mă uit la case.
‎Când ne-am mutat aici,
‎ne-am uitat la casă. ‎Tocmai o construiseră.
‎Era nou-nouță.
‎A fost dragoste la prima vedere.
‎Am avut o întâlnire în Grecia,
‎a semnat contractul cu Juventus, și,
‎după cam o săptămână, ne-am dus la Torino.
‎A semnat contractul și am căutat case ‎în călătorie.
‎Casa aia a fost făcută pentru noi.
‎Bună!
‎- Bună, Georgina, cum ești? ‎- Foarte bine, tu?
‎Foarte bine și eu.
‎Suntem stresați.
‎Desigur, viața e bună când este de lucru.
‎Bine, voiam să-ți cer
‎idei despre locuri unde să petrecem vara ‎anul ăsta.
‎Nu vrem să părăsim Europa.
‎Am vrea să stăm aici. ‎Ar putea fi Spania, Insulele Baleare.
‎Ar putea fi Italia, Croația, Grecia,
‎Franța, Riviera Franceză…
‎Îmi amintesc vacanțele din copilărie.
‎Îmi amintesc că mama lua mașina ‎și ne ducea
‎la casa noastră de lângă plajă.
‎Stăteam toată ziua la plajă, ‎mâncam pepene.
‎Mergeam la supermarket, ‎cumpăram un pepene uriaș și pâine.
‎Mama făcea o omletă spaniolă.
‎Sau ne opream la un restaurant ‎de lângă plajă
‎să cumpărăm sandvișuri
‎și încercam să ne ferim de aglomerație ‎ca să ne putem relaxa.
‎Erau minunate. Grozave.
‎- Preferi un hotel sau o vilă? ‎- O vilă.
‎Te poți uita, ca să vezi dacă este o vilă
‎cu multe camere, o piscină privată?
‎O vilă cu acces ușor la un debarcader.
‎Putem folosi o barcă mai mică.
‎Ar trebui să aibă piscină, ‎grădină pentru plimbări cu copiii.
‎Nu vrem să fim nevoiți să ieșim din vilă ‎ca să ne plimbăm.
‎Dacă e posibil, ‎un pic de curte în jurul ei.
‎Acum, pot călători ‎în cele mai bune locuri din lume
‎fără să-mi fac griji că nu pot plăti ‎sau să plătesc în rate.
‎Mă bucur de toate ‎la fel de mult ca înainte.
‎Nicio problemă dacă n-are sală de forță.
‎fiindcă o să verificăm dacă e loc ‎ca să-și instaleze echipamentul
‎și ne vom ocupa de mutatul lui.
‎Trebuie să fie… ‎Trebuie să fie foarte intimă.
‎Am văzut câteva în Marbella, ‎dar are acces,
‎nu direct la mare, ‎dar putem fi văzuți de pe mare.
‎Aș exclude Marbella, ‎din punct de vedere al intimității.
‎Anul trecut, am fost pe Riviera Franceză
‎și am oprit în Menorca, Mallorca, ‎Formentera și Ibiza.
‎Doar o noapte în Ibiza, fiindcă paparazzii
‎nu ne-au lăsat în pace ‎și nu te poți odihni.
‎Mă gândesc la una în Italia ‎și la alta grozavă în Mallorca.
‎Trimite-mi câteva opțiuni ‎și o să ne uităm.
‎Mulțumesc mult.
‎- Mersi. ‎- Ținem legătura.
‎- Pupici, ciao! ‎- Pupici.
‎Vilă…
‎independentă.
‎Bine, gata.
‎Câinele!
‎Toñi, dragă, nu știam ‎că ești în spatele lui mami.
‎Erai aici și te-am călcat pe fund.
‎Dormeai, sărăcuțo.
‎Regina mea.
‎- Încetișor. ‎- Unu!
‎Toñi.
‎Am căzut.
‎Toñi.
‎Suntem ca orice altă familie.
‎Luăm micul dejun împreună.
‎Cris merge la antrenament, ‎eu fac ce trebuie făcut.
‎Dacă e o casă, fac asta. Vacanța noastră,
‎o excursie, ‎proiecte profesionale viitoare…
‎Copiii mei.
‎- Superbo. ‎- Uite-o pe Toñi la soare!
‎Haide! Ajunge. ‎Nu face șpagatul aici, Alana!
‎Îl faci pe podea.
‎Bine, deci…
‎- Revin imediat, scumpilor. ‎- Bine.
‎Pentru mine, casa mea e templul meu. ‎Un loc de relaxare.
‎Am aici liniștea necesară.
‎Să fiu cu familia înseamnă pentru mine ‎să mă simt cum mă simt.
‎Îngrijită, apreciată,
‎răsfățată
‎și iubită.
‎Uneori zic: „La naiba, ce fericită sunt!”
‎MADRID ‎SPANIA
‎- Mami! ‎- Te iubesc.
‎Dă-mi un pupic, haide!
‎Unde te duci?
‎Mă duc…
‎Bine, revin imediat. ‎O să iau un ou Kinder.
‎Campionatul european începe, ‎iar Portugalia dă tot ce are.
‎- Bună dimineața, dnă Georgina! ‎- Bună dimineața!
‎Unde mergem?
‎Mergem la Budapesta, nu?
‎Campionatul european mă stresează,
‎dar sunt și entuziasmată.
‎Știu că e important pentru Cristiano.
‎Se pregătește pentru asta ‎de la începutul sezonului.
‎Trebuie să vorbim.
‎- Țineți minte petrecerea? ‎- Nunta?
‎Nu!
‎- E doar o companie… ‎- Dacă ar fi după mine…
‎…într-un castel. ‎Au trimis o broșură cu planul de nuntă.
‎Glumesc mereu despre nuntă și când va fi.
‎De când Jennifer Lopez a scos ‎cântecul ăla, „The Ring,”
‎mi l-au cântat de multe ori.
‎PORTUGALIA
‎Subtitrarea: Constantin Ursachi