A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ VALÓSÁGSHOW-JA
MONACO HERCEGSÉGE
Nagyon szép.
Cris azt mondta, „Gio, a hajó Monacóban van.
Hétvégén elviheted a gyerekeket, ha van kedved hozzá.
Vidd a barátaidat is.”
Azt mondtam, „Oké.”
„Oké.”
Csütörtökön hajnali egykor küldtem egy üzenetet.
A barátaimmal közös csoportba: „Csinálunk valami őrültséget?”
Olyan lelkesek lettek, hogy előbb odaértek, mint én.
Mekkora őrültség, hogy éjfélkor
jött egy üzenet WhatsAppon, hogy menjünk Monacóba?
„Csináljuk!”
„Monaco ma, holnap és holnapután.”
Éjjel-nappal készen állok Monacóra.
A húgomat ismerve mindig útra készen kell állni.
- Sosem tudhatod... - Ha pislogsz, kihagysz egy bulit.
- Ez igaz. - Milyen igaz!
A barátaim mindenre hajlandóak.
Mi vagyunk a törzsvendégek.
Mament és Elenát
én mutattam be a húgomnak.
Sofia.
A nővéremmel dolgozott, és Ivannal is.
Georgi már volt Forma-1-en Crissel?
- Ugye? - Aha.
Tavaly itt voltak...
Hamiltonnal. Barátok Crisszel.
A Mercedesben voltak.
Mindenki először jár itt?
Persze, drágám. Ez egy egyszeri lehetőség.
Georginával sosem lehet tervezni.
Sosem tudhatod, hol fogsz ébredni,
vagy hol leszel másnap.
- Ott egy darázs. - Micsoda?
Egy méh van a táskán.
- Megcsípett? - Nem.
A monacói méheknek van ízlése.
A francba, az aranyra mennek.
Az a jó a jachtban,
hogy fel van szerelve. Olyan, mint egy második otthon.
Megfeledkezhetek...
Semmit sem kell hoznom, mert itt minden van.
Nézzenek oda!
Mateo!
Szerelmeim!
Herceg!
- Helló! - Mire készülsz?
Szia, drágám!
- Szia, szerelmem! - Szerelmem!
Szia, szerelmem! Bébi!
Hogy vagytok, drágáim?
Hát itt van az én kicsikém!
Hogy vagy, Cris?
Hogy vagytok?
- Mateo! - Milyen volt az út?
- Milyen volt az út, drágám? - Remek.
- Gyönyörű vagy. - Jó.
- Mateo! - Alana.
Az unokahúgaim és az unokaöcséim a mindeneim.
Ők az életem értelmei. Elolvadok, ha meglátom őket.
- Tetszik ez a „firág”? - Imádom ezt a „firágot”.
- Imádom a „firágot”. - Nem.
- Figyelj... - Ott egy baba.
- Hol? - Várj csak! Mutasd a kezed!
Hol a baba?
Mutasd a kezed!
Alana elmondta, hogy lesz egy baba...
- Igen, lesz. - Mi?
Terhes vagyok.
Ne!
Hogy mi?
- Terhes vagyok. - Nahát, nahát!
Attól a pillanattól tudom, hogy Ivi terhes, hogy ő megtudta.
Mindenben részt veszek. Látni akartam a reakciókat is.
Nem voltam felkészülve erre, mert nem tudtam, hogy Ivi bejelenti.
Igen, tudtam.
Egy baba van Ivi néni pocakjában.
- Ez csodálatos! - Igen!
Úgy izgulok!
Igen, drágám.
- Gratulálok, csajszi! - Köszönjük.
A drágáim úgy örülnek, hogy Monacóban vagyunk,
és a hosszú éjszaka után...
Ez a hír...
Nem tudom a nemét.
- Mutasd a kezed! - Mit gondolsz?
- Lány lesz. - Lány?
Megkértem, hogy mutassa meg a kezét.
Ha így mutatja, akkor fiú.
Ha így, akkor lány.
A nővérem így mutatta.
Azt mondtam, „Meglátjuk!”
Kislány.
Elvégeztem a Georgina-próbát.
Van súlya!
- Nem, a csizma... - Cris csizmája.
- Egyenes. - Egyenes.
Látod? Kislány.
Kislány.
Az lesz.
Ez Georgina tudománya.
A Georgina-próba létezik és működik. Kislány lesz.
Unokahúgom lesz.
Megőrülök érted...
Miután megtudtuk, hogy Ivi terhes,
beraktunk egy dalt.
Hogy ünnepeljünk. A gyerekek táncoltak.
CASINO DE MONTE-CARLO
Szóval Georgi mindig drágának szólít?
- Azt mondja, „drágám”. - Bűbájos.
„Drágám, mit csinálsz?”
Drágáknak nevez minket, és ez olyan kedves,
így mindannyian drágák vagyunk.
Hihetetlen, hány év eltelt.
Az a sok buszon töltött óra.
Milyen busz? Mikor volt ez?
Amikor Madridba mentem, és megismertem Ivant.
Rengeteg szabadidőd volt.
- A metrón sírtál. - Igen. Sokat sírtam.
Eltévedtem Madridban. Szörnyű volt.
Ivan volt az első,
akit megismertem Madridban.
A Massimo Duttiban dolgoztam.
Ő tanult, de együtt dolgoztunk.
Összetörtem, amikor úgy döntött, hogy felmond.
Mi történt a metrón?
- Fogd be! - Benyelt egy pukit.
Ezt ne mondd el!
- Gyerünk! - Mondd el!
A metrón voltunk, és hirtelen...
- Neki kell elmondania. - Én...
Éppen Madridba értünk. Nem tudtam, milyenek az emberek.
Egy idős férfi
állt a nővérem előtt, én mögötte.
A férfi feneke és az arcom...
Nem, így csinálta.
- Durva volt. - És a nővérem...
A haja...
Teljesen lesokkolt.
A fickó megfordult
és bámulni kezdett.
Mintha te csináltad volna.
„Uram, takarja el a fenekét!”
Őrületes volt.
Sokan biztos komolynak gondolják,
vagy pózőrnek, pedig teljesen átlagos lány.
Szeret enni, nevetni. Szeret... nem is tudom,
viccelődni, csevegni, másokkal lenni.
Nem beszélünk erről annyit, pedig mindig megkérdezik,
hogy milyen Georgina?
„Megváltozott?” Mindig azt mondom, hogy nem.
Libabőrös lettem.
- Igaz, még mindig ugyanolyan. - Igen, így van.
A családja teszi igazán boldoggá.
Hogy a családjával és a barátaival lehet.
Olyan típus, akinek a barátai a családja.
Ha közszereplő vagy,
mindenki azt hiszi,...
- Hogy joga van... - ...joga van kritizálni.
Lehet véleményük. Hihetik, hogy ismernek, pedig nem.
- Persze. - Mindent tudnak rólad.
Lenyűgöző.
Mintha jobban ismernének minket, mint mi magunkat.
Pedig semmit sem tudnak, mert mi...
Én nem nyílok meg teljesen.
- Persze. - Pontosan.
Az elején nehéz volt.
Zavar, hogy nem tudok reagálni a hírekre.
Mindenki mond valamit, és én nem tudok reflektálni.
Úgy lenne igazságos, ugye?
De...
de nem így van,
mert bárki előállhat egy kamu hírrel, amit tagadnom kell.
Elengedem, és ennyi.
Bár igazából nem kapok annyi kritikát.
Emlékszem, egyszer megírták, hogy terhes vagy,
majd Madridban találkoztunk.
Azt mondtam, észrevenném, ha terhes lennél.
Mikor is volt az álterhességem?
- Négy éve? - Igen.
Amíg szeretnek azok, akik fontosak nekem,
a többi nem számít.
Gio vicces,
nagylelkű,
udvarias, tiszteletteljes,
szereti a családját,
és nagyon hűséges barát.
Emlékszem,
egy meccsen voltam Bernabéu-ban,
és mindenki fényképet kért tőlem.
A meccs után.
Éppen átmentem az úton,
amikor elment mellettem egy nagyszájú lány, sörrel a kezében.
„Mi van ezzel a Georginával?”
„Öt perce még táskákat árult!”
Azt akartam mondani,
„De, csajszi!
Régen eladtam, most megveszem a táskát.”
„Élj így te is!”
Csodálatos Georgina barátjának lenni.
Olyan, mint egy átlagos barát, hiszen a barátom,
de olyan lehetőségei vannak, amik másoknak nincsenek.
Szuperhatalmú barát.
- Sziasztok, drágáim! - Jó…
- Jó reggelt! - Jó reggelt! Mi újság?
Úgy főztem a kávét, ahogy én szeretem. Ahogy én iszom.
Tudom, hogy szeretitek a cortadót.
Ti így keltek fel? Istenem!
- Rólunk beszélsz? - Nem!
Úristen!
- Nagyon rosszul aludtam. - Tényleg?
- Mi kell még? - Úgy csináltam, ahogy én szeretem.
Instant kávé forró vízzel és hideg zabtejjel.
Oké, tökéletes.
- Felmelegíted? - Nem.
Megfürdetem a kicsiket, letusolok, aztán irány a Ferrari boxutcája.
John, a Ferrari tulajdonosa meghívott ebédre.
- A Ferrari tulajdonosa? - Ez klassz.
Már semmi sem lep meg.
Fogalmam sincs, ki a ferraris fickó.
Szóval...
Nem érdekel, hogy találkoznak.
Megmondom őszintén.
- Csak Júnior jön. Sofi, te akarsz? - Persze.
Készítünk pár képet, körülnézünk…
Szerencsét kívánunk nekik.
- Meghozzuk nekik a szerencsét. - Ma a Ferrarinak szurkolok.
Nagyon szeretem
- Mercedest Hamilton miatt. - Igen.
Amúgy jó barátok vagytok Hamiltonnal?
- Igen, Cris nagyon kedveli őt. - Aha.
Először három éve voltam Forma-1 versenyen a cannes-i bemutatók után.
Cristiano Monacóban várt rám,
hogy együtt menjünk a futamra.
Elmentünk a boxutcába, beszéltünk Hamiltonnal.
Láthattuk az autókat.
Magunkba szívtuk a varázslatot, a feszültséget.
Jó reggelt!
- Jó reggelt! - Szia!
Van számodra valamim.
- Nahát! - Valami a drágáidtól.
- Lássuk! - Nahát...
Egy ajándék.
- Anyukának! - Anyukának!
Imádni fogod, de…
Mi az?
Ajándék!
- A tiéd? - Igen, szerelmem.
Anyáé.
- Lássuk! Majd én kinyitom. - Lássuk!
Nyisd ki nekem!
Tudja, hogyan kell kinyitni az ajándékot.
Az ajándékbontás szakértője.
Hálaajándék.
- Óvatosan, le ne ejtsd! - Oké.
- És én? - Te jössz.
- Mindenkinek szól. - Nézd!
A nyaklánc, amire anya vágyott.
Várj, ne törd el!
Másfél évig kerestem.
- Másfél évig. - Monacónak fogom hívni.
Helyes!
- Nézzétek, hogy ragyog! - Fel is veszem.
A drágáim adtak nekem
egy aranyláncot, amit másfél éve kerestem.
Megőrjítettem a nővéremet,
„Kell egy.”
Mamennek is mondtam, aki ékszerekkel dolgozik,
hogy segítsen felhajtani. Elenának is mondtam, ha látja...
„De hol?”
Végül a nővérem talált egyet,
és megvették nekem.
Töltsünk még több évet Monacóban!
- Naná! - Az biztos.
Tejjel.
Ezek után mindenkit el fogok hozni.
Ne essünk túlzásba, jó?
Hálaajándék Monacóért.
- Kösz, drágáim! - Kösz, srácok.
Te is kapsz valamit.
Királynők!
A monacói tenger királya.
John Elkann a Ferrari tulajdonosa.
Cristiano jó barátja.
Cristiano csodálja őt és ő is Cristianót.
Meglátogathatjuk őt
Cristianitóval,
hogy átérezzük a feszültséget, a hangulatot.
El sem tudjátok képzelni azt a hangzavart.
Teljesen más világ.
Teljesen...
más, mint amiben mi élünk.
Imádtam.
Senki sem volt ott.
Senki, csak a tulajdonos a három gyerekével,
és egy másik pár.
- John Elkann barátai? - Igen, bemutattak minket.
A hercegnő rokonai, a nő a sógornője. Nem is tudtam.
És a herceg. Hogy is hívják?
Beatrice Borromeo és...
- Beatrice Borromeo. - És Pierre Casiraghi.
Nem mondták, hogy ott lesznek.
- Ő a sógornője. - A sógornője?
Azt mondta, „A feleségem és a sógornőm.”
Volt ott egy herceg, ugye? És John Elkann sógornője.
A hercegnő és Pierre Casiraghi.
Ki a herceg?
- Andrea vagy... - Testvérek.
- És... - Testvérek?
- Andrea és Pierre testvérek. - Azt mondta, „a sógornőm férje.”
És ő...
Nem tudom, ki ő.
Megkérdeztük, ki lesz ott.
Két herceg és a hercegnő férje volt ott.
Ő is herceg.
Nem testvérek. Ő a férj.
Elcseszett egy családfa.
Én pedig csóró jacaiként semmit sem tudtam.
Azt mondtam a hercegnőnek, hogy „Csáó, szia.”
Nem számít.
Összezavarodtam.
Mi sapkában, pólóban voltunk, ők meg öltönyben...
Mi pedig...
Biztos azt gondolták, hogy „Ezek meg kik?”
Beatrice, majd felhívlak.
Ebédeljünk együtt.
- Mindjárt megyek. - Anyuci!
Megölelsz? Ölelj meg!
Gyönyörű szerelmeim.
Na, mutasd!
Nézd, apa az.
Drágám.
Hogy vagytok?
Nagyszerűen. Visszajöttünk!
A Ferrarinál voltunk Crisszel és Sofiával.
Hogy ment?
Csodálatosan. Minden nagyon szép.
Érezni lehetett a feszültséget. Istenem!
- Aha. - Tombolt az adrenalin.
- Most kezdenek. - Apa.
- Jól érezted magad? - Igen.
Nem tudjuk, kinek szurkoljunk.
- Igen? - Apu!
Hogy vannak a szerelmeim?
Ki adta ezt rád?
Szia, szépségem!
Anya adta rám.
Amikor a munka miatt nem vagyunk együtt Cristianóval,
főleg a válogatott miatt,
a technológiának köszönhetően
olyan, mintha mellettünk lenne.
FaceTime-on szoktunk beszélni.
A gyerekekkel. Ebéd, vacsora közben.
Kivel találkoztunk? Hasonlít...
Láttam Norrist, Leclerc-t és Sainz-t.
- Tetszett? - Jó volt.
A zaj olyan...
Az autók motorja.
- Nem igaz? - Aha.
Megnézed a versenyt?
Előbb alszom.
Rendben. Sok szerencsét!
- Sok szerencsét! Puszi! - Kösz. Sziasztok!
- Puszi! - Sok szerencsét!
- Csáó! - Csáó!
Egy anyában számomra az a legfontosabb,
hogy a négy gyerekünknek
a támasza legyen.
CASINO DE MONTE-CARLO
Kár, hogy Leclerc ötödik.
Tudom. Kár.
Tegnap ő volt az első. Nagy kár.
- Olyan gyorsan mennek. - Hihetetlen.
Ezen a pályán lehetetlen előzni.
Ha egy jachtról nézed a futamot,
a képernyőt kell figyelni,
mert olyan gyorsan mennek az autók,
hogy egyszerűen nem látod,
ki ment el előtted.
Hihetetlen.
Nézd Sainzt!
Olyan gyors.
- Igen? - Jól megy.
Második lett.
Evis, le akarsz feküdni?
Annyira izgalmas élmény
az autók hangja
és sebessége miatt.
A Ferrari második.
Nézd! Carlos!
Carlos!
Bravó, Ferrari! Gyerünk!
Spanyolország!
Aztán a hajók dudálnak.
Elképesztő!
Mindenki örömittas.
Hihetetlen.
Csodálatos együtt mulatni a barátokkal.
Carlos!
TORINO OLASZORSZÁG
Drágám.
Szia, drágám!
- Látsz? - Mi újság?
A táskákat takarítom.
Ujjlenyomatosak,
aztán pakolni fogok.
A nyaralásra. Meg a madridi programokra.
Kérlek!
Gyerekkorom óta imádom a divatot.
Mindig tudtam, ki mit visel.
Amikor Madridba mentem, a Massimo Duttinál kezdtem dolgozni.
Később a Gucciban.
Egyre jobban érdekelt, megéltem, megértettem.
Rendben. Lássuk!
Az a gyönyörű szürke blézer
és a nadrág…
Mármint a Balmain.
Ez?
A wifi ebben a házban mindig olyan szar.
Négy router is van, de sosem működik.
- Drágám. - Szia!
Húsz routerünk van, de a telefont mindig ledobja a wifi.
Tényleg.
Sehol sem boldogulsz a technológiával.
Aha.
Elviszem a ruhát, amit Monacóban vettem, a pisztáciazöldet.
Ezt.
Mutasd!
Ó, igen.
Olyan nyárias és szexi.
Imádom. Mehet.
Mostanában felhívjuk egymást, hogy egyeztessük a ruháinkat.
„Emlékszel, hogy ezt vettük valahol?”
Nézd, milyen jól megy hozzá ez a sárga táska.
- Aha. - Gyönyörű.
Imádom a Hermèst, a Guccit, a Pradát. Olyan nőies.
Tetszik ez a Prada?
A testvére is megvan.
Van egy kis lánca.
- Ez jobban tetszik. - Igen?
Imádom a Louis Vuittont, az Inditexet.
Imádom a Decathlont.
Imádom a Nike-t.
Imádom a Mayoralt. Imádom az összes márkát.
Az első táskád.
Az első…
Hermèsem.
Cristől kaptam karácsonyra.
Elájultam tőle.
Teljesen elájultam...
persze a táskától is,
de attól még inkább, mennyire nehéz szerezni egy Hermèst.
Oké, cipő.
Ehhez a rózsaszín kell.
- Ez? - Ez kell hozzá.
Farmerrel.
Nem mehetek ruhában.
Mindenféle színt fel fogok venni.
Imádom a sportcipőket. A lapos talpú cipőket.
A magas sarkút is, a táskákat és a ruhákat.
Van egy új is.
Le Sillától.
Amúgy
volt egy kártya
a dobozban
Le Sillától , és észrevettem, hogy ráírták a nevemet.
Nézd!
Az én nevem.
Hűha, ez a velencei?
Vagy a cannes-i? Melyik?
Velencéből, tavaly vettük.
- Nagyon klassz. - A fekete ruhában voltam.
Aznap találkoztam Almodóvarral.
Saját stílusom van.
Sokszor próbálták megváltoztatni a stílusomat,
de ha valami tetszik, nem veszem fel. Nem szeretem a bizonytalanságot.
Imádom azt a magas sarkút,
tudod, melyiket. A Jordan With Diort.
Ezt?
Azt.
Nem akarom sokszor hordani.
Szeretném, ha piciké lenne.
Imádom ezt a ruhát...
Ezt. Olyan, mint egy kosztüm.
Átlátszó cipővel.
Szeretem az öteurós szabadidőt kombinálni
egy csodálatos táskával.
Vagy egy szuper cipővel.
Imádom kombinálni. Az ékszereket. A szabadidőhöz is ékszert hordok.
Néhányan nem akarják megérteni, vagy nem értik, de meg akarják.
Mindennap tréningruhát hordok.
Imádom a kényelmet.
Ilyen értelemben hatékony vagyok.
Szeretem a kényelmet, hogy gyorsan elkészülhessek.
A gyerekeim mindig bepiszkítanak,
és úgyis én viszem őket iskolába.
Nem húzhatok mindig farmert.
Mert lehet, hogy elmegyünk hintázni, csúszdázni,
le kell térdelnem, vagy leülök a kertben.
Helló!
Szerelmeim!
- Helló! - Szia, Kevin!
Hogy vagy?
Anyaként napi 24 órában aggódom.
Mindig a gyerekeimre gondolok.
Ők a mindeneim.
Menjünk!
Menjünk enni.
Leírjuk, hogy mit akartok enni, jó?
Gyerünk!
Ne sírj! Gyerünk!
Mindig erős anyai ösztönöm volt.
Mindig is erre készültem. Játékbabám is volt.
Iskola előtt elrendeztem a konyhát és a bölcsőt.
Mindent előkészítettem.
Amikor hazamentem, elvittem sétálni a babáimat a házban.
Mindig gondoskodtam róluk.
- Mikor feküdtél le? - Egy kicsit későn.
Hallottam, ahogy motoszkáltál.
Védelmező, gondoskodó anya,
a legjobb anya,
a legszeretőbb.
Mindig a gyerekeire gondol.
Mindent értük tesz.
Ez ijesztő.
- Gyere, drága! - Anya, neki nem adsz?
Dehogynem.
Cristianito, a három kicsi, Mateo, Alana és Eva,
az életem.
Mindig erről álmodtam.
Mindig nagy családot akartam.
- Enni megyünk? - Igen.
Ha jók vagytok, desszert is lesz.
Bekented magad?
- Nyisd ki, és kend be! - Jó?
Hálás vagyok minden napért,
amikor nem kell hétkor kelnem, és kilenckor hazamennem,
mint sok más anyának.
Ahogy régen csináltam.
Régen nyolckor, kilenckor, tízkor indultam,
és este tízkor értem haza.
Most otthon lehetek velük.
És így én gondoskodhatok róluk.
Kérsz?
Egy kis naptejet?
Nagyon boldog vagyok,
és tudom, hogy ő
fel tudja nevelni a gyerekeinket.
Ő a megfelelő ember,
akitől tanulhatnak, aki szereti őket és törődik velük.
- Cristiano nem kente be magát. - A karodat is.
Négy gyerekünk van,
hárman még kicsik, három, négy évesek,
és ha nincs mellettük az anyjuk...
Hiába vagy te a legjobb apa,
hamar kudarcot vallanék, ha ő nem lenne mellettem.
Teljesen más lenne. Sokkal nehezebb. Ez nem is kétség.
Jól nézek ki?
- Megkaphatom a Kinder tojást? - Sírni fogsz.
Nagyon éhes vagyok.
- Éhes vagyok. - Én is.
Egyformák?
- A Kinder tojást akarom. - Nem.
Ha fáradtan jönnek haza az iskolából,
vagy morcosak,
akkor nincs könnyű dolgom.
Az egyik sír, a másik is, a harmadik a mobilt akarja.
Éhes vagyok.
Nagyon éhes vagyok.
Rágót akarok.
Ha akarod, adok egy gumicukrot.
Ez az!
Szerető anya vagyok,
egy kicsit engedékeny.
Azt tehetnek, amit akarnak.
Nagyon szeretem őket, de nem tudok szigorú lenni velük.
Ha megfájdul a hasad a tészta miatt,
akkor a fagyitól is fog, érted?
- Anya. - Mi az, szerelem?
Citromosat szeretnél, vagy jó az?
Ez jó.
TORINO OLASZORSZÁG
INSTYLE DIVAT
RONALDO
Szerintem ez az utolsó.
Ez.
A hirdetések elterelik a figyelmemet.
Imádok Torinóban élni.
Jó helyen van. Minden közel van.
Ha havat akarunk, síelni megyünk.
Ha a városra vágyunk, átmegyünk Milánóba.
Ha a tengerhez akarunk menni, irány Savona vagy Monaco.
Drágám, ez a porcelán…
a másik házba megy.
A fehér és az arany festésű marad.
A csíkos.
Ez Madridba megy.
Sok mindenen múlik, hogy Torinóban maradunk-e.
Természetesen Cristől.
Többre nem is vágyhatok, hiszen boldog vagyok otthon.
Otthon dolgozom.
Ellátom a gyerekeket.
Bárhová megyünk, boldogok,
és megtaláltuk a legjobb iskolákat, a legjobb foglalkozásokat...
2017-ben, amikor felújítottuk a madridi házat,
a porcelánt a Hermèsben vettem.
Csodálatos, mert a színe...
Keveset használjuk, mert kár lenne elpocsékolni.
Gyönyörű.
Annyira szeretem, hogy nem akarom...
Megvannak a ruhák.
Minden megvan a nyaraláshoz.
Az adomány. A porcelán.
- Ez marad? - A téli cucc dobozokban.
A nyári... A szobában van, de...
Cris egy ideig Torinóban lesz,
de télen és nyáron átkerülhet máshova az átigazolásokkal.
Sok mindennek kell összejönnie ehhez, de én boldog vagyok.
Boldog és felkészültem a változásra.
Tudod, mire jöttem rá?
Hogy mit keresek ott, ahol élek?
A tájat, lovakat,
jó futóhelyeket, és a gyerekek is jönnek,
együtt lehetünk reggel, este.
Nekem is ez jutott gyerekként.
Szeretnék maradni.
Az életem jól szervezett,
a gyerekek iskolái jók,
az iskola utáni tevékenységek is. A jövő évi is jó lesz.
A ház rendben van. Minden megvan.
Ha kiderül, egy napra elutazom.
Egy napom lesz házat keresni.
Amikor ideköltöztünk,
megnéztük a házat... Akkor épült.
Vadonatúj volt.
Azonnal beleszerettünk.
Volt egy találkozónk Görögországban,
Cris aláírta az új szerződést a Juventusszal,
és egy héttel később Torinóba mentünk.
Aláírta a szerződést, aztán elmentünk házat keresni.
Az a ház nekünk épült.
Helló!
- Szia, Georgina, hogy vagy? - Remekül, és te?
Nagyon jól.
Feszültek vagyunk.
Persze az élet jó, ha van munka.
Meg akartam kérdezni,
hogy hová menjünk idén nyáron?
Nem akarjuk elhagyni Európát.
Szeretnék maradni. Lehet Spanyolország, a Baleár-szigetek,
lehet Olaszország, Horvátország, Görögország,
Franciaország, a Riviéra...
Emlékszem a gyerekkori vakációkra,
amikor anya bepakolta a kocsit,
és elmentünk a tengerparthoz.
A napot a parton töltöttük, görögdinnyét ettünk.
Elmentünk a boltba, vettünk egy nagy dinnyét és kenyeret.
Anya spanyol omlettet csinált.
Vagy bementünk egy étterembe,
hogy szendvicset vegyünk,
próbáltuk elkerülni a tömeget, hogy pihenhessünk.
Csodálatos volt. Szuper.
- Szálloda vagy ház legyen? - Ház.
Olyan házat keress,
aminek sok szobája és medencéje is van.
És közel van a kikötőhöz.
Hogy használhassuk a kisebb hajót.
Legyen medence és kert, hogy sétálhassunk a gyerekekkel.
Nem akarjuk elhagyni a házat egy séta miatt.
Ha lehet, legyen elszeparált.
Most elutazhatok a világ legszebb helyeire,
nem kell aggódnom a pénz miatt
vagy az előleg miatt.
Mindent ugyanúgy élvezek, mint régen.
Nem gond, ha nincs konditerem,
mert megnézzük, hogy lesz-e hely a felszerelésének,
és azt majd mi oda vittetjük.
Legyen... mindentől elzárt.
Láttam párat Marbellában, de nem elzárt,
nem a tenger mellett van, bár a tenger látszódik onnan.
Marbellát kizárnám, mert túl nyitott.
Tavaly a Francia Riviérán voltunk,
megálltunk Menorcán, Mallorcán, majd Formenterán és Ibizán is.
Ibizán egy éjszakát töltöttünk a paparazzik miatt,
nem hagytak békén minket, és így nem lehet pihenni.
Van egy jó Olaszországban, és egy másik jó Mallorcán.
Küldj pár lehetőséget, és megnézzük.
Nagyon köszönöm.
- Köszönöm. - Jelentkezem még.
- Puszi, csáó! - Puszi!
Különálló...
ház.
Jó, megvan.
Ó, a kutya.
Toñi, édesem, nem tudtam, hogy anya mögött vagy.
Itt voltál, és ráléptem a popódra.
Aludtál, szegénykém.
Királynőm.
- Lassan! - Egy.
Toñi!
Elestem.
Toñi.
Olyanok vagyunk, mint mások.
Együtt reggelizünk.
Cris edzeni megy, én pedig teszem a dolgom.
A házzal foglalkozom. A nyaralással,
az utazással, a közeledő projektekkel...
A gyerekekkel.
- Gyönyörű. - Nézd Toñit a napon!
Gyerünk! Elég. Ne itt táncolj, Alana!
A földön csináld!
Oké, szóval…
- Mindjárt jövök, édeseim. - Oké.
A házam az én templomom. A pihenés helye.
Itt nyugtom lehet.
A családommal érzem magam a legjobban.
Megbecsülnek, értékelnek.
Elkényeztetnek.
És szeretnek.
Néha el is mondom, hogy mennyire boldog vagyok.
MADRID SPANYOLORSZÁG
- Anyuci! - Szeretlek!
Adj egy puszit, gyere!
Hova mész?
Elmegyek...
Nemsokára jövök. Hozok Kinder tojást is.
Kezdődik az Európa-bajnokság, és Portugália több helyen is játszik.
- Jó reggelt, hölgyem! - Jó reggelt!
Hova megyünk?
Budapestre, ugye?
Kiborít a bajnokság,
de izgulok is.
Tudom, hogy fontos Cristianónak.
A szezon kezdete óta erre készül.
Beszélnünk kell.
- Emlékszel a bulira? - Az esküvőre?
Nem.
- Van egy cég... - Bár rajtam múlna.
...egy várban. Küldtek egy esküvői brosúrát.
Mindig az esküvővel viccelődnek, azzal, hogy mikor lesz.
Azóta, hogy kijött Jennifer Lopez „The Ring” című dala,
sokszor elénekelték már nekem.
PORTUGÁLIA
A feliratot fordította: Csányi Edina