‫- סדרת ריאליטי של NETFLIX -‬
‫- מונקו‬ ‫נסיכות מונקו -‬
‫איזה יופי.‬
‫כריס אמר לי, "ג'יו, הסירה במונקו.‬
‫את יכולה לקחת את הילדים בסוף השבוע,‬ ‫אם בא לך.‬
‫קחי גם את החברים שלך".‬
‫אז אמרתי, "בסדר.‬
‫אוקיי."‬
‫שלחתי הודעה בשעה אחת ביום חמישי בבוקר.‬
‫שלחתי לקבוצת היקירים,‬ ‫"חבר'ה, בא לכם לעשות משהו משוגע?"‬
‫הם היו כל כך בעניין,‬ ‫שהם הגיעו לשם עוד לפניי.‬
‫נכון שזה מטורף שב-12 בלילה‬
‫אנחנו מקבלים וואטסאפ:‬ ‫"מה עם משהו משוגע? מונקו."‬
‫"קדימה!‬
‫מונקו היום, מחר ומחרתיים."‬
‫אני בעד מונקו עד ה-24/7.‬
‫עם אחותי,‬ ‫תמיד כדאי שהתיקים שלך יהיו מוכנים.‬
‫כי אף פעם אי אפשר לדעת…‬ ‫-מי שממצמץ, מפסיד מסיבה.‬
‫זה נכון.‬ ‫-ממש נכון.‬
‫חברי קבוצת היקירים מוכנים לעשות הכול.‬
‫אנחנו הקבועים.‬
‫מאמן ואלנה,‬
‫הכרתי להן את אחותי.‬
‫סופיה,‬
‫היא עבדה עם אחותי, וגם איבן.‬
‫ג'ורג'י כבר הייתה בפורמולה 1 עם כריס?‬
‫או שלא?‬ ‫-כן.‬
‫הם היו שם בשנה שעברה עם…‬
‫עם המילטון. הוא חבר של כריס.‬
‫הם היו במרצדס.‬
‫זאת פעם ראשונה של כולכם?‬
‫ברור, יקירי. זאת הזדמנות של פעם בחיים.‬
‫עם ג'ורג'ינה, אסור לעשות תוכניות.‬
‫אתה אף פעם לא יודע איפה תתעורר,‬
‫או איפה תהיה למחרת.‬
‫יש שם צרעה.‬ ‫-מה?‬
‫יש דבורה בשקית.‬
‫היא עקצה אותך?‬ ‫-לא.‬
‫לדבורים במונקו יש המון שיק.‬
‫שיט, הן הולכות ישר לזהב.‬
‫הדבר הכי טוב בלהיות על היאכטה‬
‫הוא שהכול כבר מוכן. זה כמו בית שני,‬
‫אז אני יכולה לשכוח מ…‬
‫אני אפילו לא צריכה לארוז תיק,‬ ‫כי יש שם הכול.‬
‫תראו אותך!‬
‫מתיאו!‬
‫אהובים שלי!‬
‫נסיך!‬
‫שלום.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫שלום, יקירה.‬
‫שלום, אהוב שלי.‬ ‫-אהובה שלי!‬
‫שלום, אהובה. מותק.‬
‫מה שלומכם, יקירים?‬
‫מי זאת? תינוקת שלי!‬
‫מה נשמע, כריס?‬
‫מה שלומך?‬
‫מתיאו.‬ ‫-איך הייתה הנסיעה?‬
‫איך הייתה הנסיעה, יקירה?‬ ‫-מעולה.‬
‫את נראית מהממת.‬ ‫-יופי.‬
‫מתיאו.‬ ‫-אלנה.‬
‫האחיינים והאחייניות שלי הם הכול בשבילי.‬
‫הם הדבר הכי טוב שיש לי.‬ ‫כשאני רואה אותם, הלב שלי נמס.‬
‫את אוהבת את הפדח הזה?‬
‫אני אוהבת את הפדח הזה. אני אוהבת את הפדח.‬ ‫-אני לא.‬
‫תקשיבי…‬ ‫-יש תינוק.‬
‫איפה?‬ ‫-רגע, תראי לי את הציפורניים.‬
‫איפה התינוק?‬
‫תראי לי את הציפורניים.‬
‫עכשיו שאלנה אמרה שיש תינוק…‬
‫יש תינוק.‬ ‫-מה?‬
‫אני בהיריון.‬
‫לא!‬
‫סליחה?‬
‫אנחנו בהיריון.‬ ‫-נו, נו…‬
‫ידעתי שאיווי בהיריון מהרגע שהיא גילתה.‬
‫ישבתי במקום מעולה,‬ ‫רציתי לראות את התגובות של כולם.‬
‫אבל לא הייתי מוכנה,‬ ‫כי לא ידעתי שאיווי תגיד את זה.‬
‫אבל כן, ידעתי.‬
‫לדודה איווי יש תינוק בבטן.‬
‫זה מדהים!‬ ‫-כן!‬
‫אני ממש מתרגשת.‬
‫כן, יקירה.‬
‫מזל טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫היקירים, כולם מתלהבים להיות במונקו,‬
‫אחרי לילה ארוך…‬
‫טוב, החדשות…‬
‫אני לא יודעת אם זה בן או בת.‬ ‫-תראי לי את הידיים.‬
‫מה את חושבת?‬
‫זאת בת.‬ ‫-בת?‬
‫כשאת אומרת, "תראי לי את הידיים", והן ככה,‬
‫מהאנשים שאיתם עשיתי את זה, זה בן,‬
‫ואם הן ככה, זאת בת.‬
‫אחותי עשתה ככה.‬
‫אז אמרתי, "בואי נראה".‬
‫זאת בת.‬
‫עשיתי לה את בדיקת ה"ג'ורג'יולוגיה".‬
‫זה כבד.‬
‫לא, זאת הנעל…‬ ‫-הנעל של כריס.‬
‫זה ישר.‬ ‫-ישר.‬
‫את רואה? בת.‬
‫זאת בת.‬
‫זה אמיתי.‬
‫זה מדע הג'ורג'יולוגיה.‬
‫כן, הג'ורג'יולוגיה קיימת, וזה עובד. זו בת.‬
‫הולכת להיות לי אחיינית.‬
‫"משוגע עלייך…"‬
‫ברגע ששמענו שאיווי בהיריון, השמענו מוזיקה.‬
‫רק כדי לחגוג. הילדים שלי חוגגים בריקודים.‬
‫- קזינו מונטה קרלו -‬
‫אז את אומרת‬ ‫שג'ורג'י תמיד קוראת לך "יקירה".‬
‫היא אומרת, "יקירה".‬ ‫-היא מקסימה.‬
‫"יקירה, מה את עושה?"‬
‫היא קוראת לכולנו "יקירים",‬ ‫וזה כל כך מלא חיבה ונחמד,‬
‫ועכשיו כולנו "יקירים".‬
‫אני לא מאמין כמה שנים כבר עברו.‬
‫וכל השעות האלה באוטובוס בדרך לעבודה.‬
‫איזה אוטובוס? מתי זה היה?‬
‫כשהגעתי למדריד והכרתי את איבן.‬ ‫-היה לך הרבה זמן פנוי.‬
‫בכית ברכבת.‬ ‫-כן, בכיתי הרבה.‬
‫הייתי הולכת לאיבוד במדריד, זה היה נורא.‬
‫האדם הראשון שהכרתי במדריד היה איבנסיקו.‬
‫הוא עבד ב"מאסימו דוטי".‬
‫הוא היה סטודנט, ועבדנו שם ביחד.‬
‫כשהוא החליט לעזוב את העבודה בחנות,‬ ‫הייתי ממש הרוסה.‬
‫מה קרה ברכבת התחתית?‬
‫תשתקי.‬ ‫-בלעת פלוץ.‬
‫אל תספרי על זה.‬
‫קדימה!‬ ‫-ספרי את הסיפור.‬
‫היינו ברכבת התחתית, ופתאום…‬
‫היא צריכה לספר את זה.‬ ‫-הייתי…‬
‫רק הגענו למדריד,‬ ‫ולא ידענו איך מתנהגים האנשים שם.‬
‫היה אדם מבוגר,‬
‫מול אחותי, כשאני מאחור.‬
‫פתאום,‬
‫התחת של האיש הזה והפרצוף שלי, והוא עושה…‬
‫לא, לא ככה, זה היה ככה…‬
‫זה היה חזק.‬ ‫-ואחותי…‬
‫השיער של אחותי…‬
‫הייתי בהלם.‬
‫האיש הזה הסתובב והסתכל עלינו.‬
‫כאילו שאת עשית את זה.‬ ‫-"אדוני, שים מכסה על התחת שלך!"‬
‫זה היה מטורף.‬
‫אנשים בטח חושבים שהיא מאוד רצינית,‬
‫או שהיא אוהבת לעשות פוזות,‬ ‫אבל היא ממש רגילה.‬
‫היא אוהבת לאכול, לצחוק,‬ ‫היא אוהבת… לא יודעת,‬
‫ליהנות, לדבר, לבלות.‬
‫אנחנו לא מדברים על זה הרבה,‬ ‫אבל אנשים תמיד שואלים,‬
‫"איך ג'ורג'ינה במציאות? היא השתנתה?"‬
‫ואני עונה, "היא נשארה אותו דבר".‬ ‫יש לי עור ברווז.‬
‫זה נכון, היא נשארה אותו דבר.‬ ‫-לא, זה נכון.‬
‫מה שבאמת משמח אותה זאת המשפחה.‬ ‫לבלות זמן עם המשפחה ועם החברים שלה.‬
‫היא כזאת שיוצרת משפחה עם קבוצת החברים שלה.‬
‫זה נכון שכשאת דמות ציבורית,‬
‫כולם חושבים שיש להם…‬
‫את הזכות ל…‬ ‫-את הזכות להביע דעה.‬
‫יכולה להיות להם דעה.‬ ‫זה כאילו שהם מכירים אותך, אבל הם לא.‬
‫ברור.‬ ‫-אנשים יודעים עלייך הכול. זה מדהים אותי.‬
‫זה כאילו שהם יודעים עלינו‬ ‫יותר משאנחנו יודעים.‬
‫הם לא באמת יודעים כל כך הרבה, כי אנחנו…‬
‫במקרה שלי, אני לא נפתחת במאה אחוז.‬
‫ברור.‬ ‫-בדיוק.‬
‫בהתחלה זה היה קשה.‬
‫התעצבנתי שאין לי אפשרות להגיב.‬
‫כאילו, "לעזאזל, אנשים מדברים,‬ ‫ואני רוצה לספר את הגרסה שלי".‬
‫זה הדבר ההוגן, לא?‬
‫אבל…‬
‫זה לא ככה,‬ ‫כי כל אחד יכול לפרסם ידיעות לא נכונות,‬
‫שאני צריכה להכחיש, ואי אפשר לחיות ככה.‬
‫אז שחררתי מזה, וזהו.‬
‫אבל אני חייבת לומר‬ ‫שאני לא מקבלת המון ביקורת.‬
‫אני זוכר שפעם אחת‬ ‫אמרו בתקשורת שאת בהיריון,‬
‫ואז נפגשנו יום אחד במדריד,‬
‫ואמרתי, "חשבתי שאראה אותך בהיריון".‬
‫כמה זמן הוא נמשך, היריון הפילה שלי?‬
‫ארבע שנים?‬ ‫-נכון.‬
‫כל עוד אתם אוהבים אותי, האנשים שחשובים לי,‬
‫השאר לא משנה.‬
‫ג'יו היא כיפית,‬
‫נדיבה,‬
‫מנומסת, מכבדת,‬
‫משפחתית,‬
‫והיא חברה נאמנה מאוד.‬
‫אני זוכרת שפעם אחת יצאתי ממשחק ב"ברנבאו",‬
‫וכולם צעקו לי, "ג'ורג'ינה, תמונה!"‬
‫זה היה אחרי משחק.‬ ‫שמעתי "ג'ורג'ינה!" כשחציתי כביש,‬
‫ובחורה ממש וולגרית עברה עם ליטר בירה ביד.‬
‫"מה כל הקטע עם ג'ורג'ינה?‬
‫לפני חמש דקות היא עוד מכרה תיקים!"‬
‫עמדתי להגיד לה,‬
‫"אבל, אחות…"‬
‫רציתי להגיד לה,‬ ‫"פעם מכרתי אותם, והיום אני קונה אותם.‬
‫תמצאי חיים".‬
‫להיות חברה של ג'ורג'ינה זה מדהים.‬
‫זה כמו שיש לך חברה רגילה,‬ ‫כי היא עדיין חברה שלך,‬
‫אבל יש לה הזדמנויות שלאנשים אחרים אין.‬
‫היא חברה עם כוחות על.‬
‫היי, יקירים.‬ ‫-טוב…‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב. מה קורה?‬
‫הכנתי קפה כמו שאני אוהבת לשתות.‬
‫אני יודעת שאת אוהבת קורטדו.‬
‫התעוררת כשאת נראית ככה? אלוהים!‬
‫אתה מדבר עלינו?‬ ‫-לא!‬
‫אלוהים!‬
‫ישנתי ממש גרוע.‬ ‫-באמת?‬
‫מה עוד חסר?‬ ‫-הכנתי אותו כמו שאני אוהבת.‬
‫קפה נמס עם מים חמים וחלב שיבולת שועל קר.‬
‫בסדר, מושלם.‬
‫את רוצה לחמם אותו?‬ ‫-לא.‬
‫אני אקלח את הילדים,‬ ‫אתקלח, ונלך לתאים של פרארי.‬
‫הוזמנתי לארוחת צוהריים עם ג'ון,‬ ‫הבעלים של פרארי.‬
‫הבעלים של פרארי?‬ ‫-זאת רמה גבוהה.‬
‫שום דבר כבר לא מפתיע אותי.‬
‫אין לי מושג מי זה הבחור הזה מפרארי,‬
‫אז… לא אכפת לי אם היא נפגשת איתו.‬
‫אני לא אשקר.‬
‫רק ג'וניור בא. סופי, תבואי איתי?‬ ‫-בטח.‬
‫נצלם כמה תמונות, נסתובב שם…‬
‫נאחל לפרארי בהצלחה.‬
‫נביא להם הרבה מזל.‬ ‫-היום אני בעד פרארי.‬
‫אני מאוד אוהבת את מרצדס, בגלל המילטון.‬ ‫-כן.‬
‫בכל מקרה,‬ ‫אתם חברים טובים של המילטון, נכון?‬
‫כריס.‬ ‫-כן, הוא מאוד מחבב אותו.‬
‫הפעם הראשונה שהלכתי הייתה לפני שלוש שנים,‬
‫אחרי השטיח האדום בקאן.‬ ‫כריסטיאנו חיכה לי במונקו,‬
‫והיה אז מרוץ של פורמולה 1.‬
‫הלכנו לתאים, היינו עם המילטון.‬
‫יכולנו לראות את המכוניות,‬
‫לספוג את האווירה הקסומה הזאת, את המתח.‬
‫בוקר טוב!‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-היי.‬
‫יש לי משהו בשבילך.‬
‫נו, נו…‬ ‫-משהו מהיקירים.‬
‫בואו נראה.‬ ‫-יפה, יפה…‬
‫תראו, מתנה.‬
‫זה לאימא.‬ ‫-זה לאימא.‬
‫אתם תאהבו את זה מאוד, אבל…‬
‫מה זה?‬
‫מתנה.‬
‫זה בשבילך?‬ ‫-כן, אהובי.‬
‫זה לאימא.‬
‫אני אפתח לך את זה.‬ ‫-בואו נראה.‬
‫תפתח את זה.‬
‫ברור שמתיאו יודע לפתוח מתנות.‬
‫מתיאו הוא מומחה בפתיחת מתנות.‬
‫מתנת תודה.‬
‫זהירות, אל תפיל את זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫ובשבילי?‬ ‫-עכשיו אתם.‬
‫זה לכולם.‬ ‫-תראו!‬
‫השרשרת שאימא רצתה.‬
‫רגע, אל תקרע את זה.‬
‫אחרי חיפוש של שנה וחצי.‬
‫שנה וחצי של חיפוש.‬ ‫-אני אקרא לה "מונקו".‬
‫יופי!‬
‫תראו איך היא זורחת.‬ ‫-אענוד אותה היום.‬
‫היקירים נתנו לי‬
‫שרשרת זהב שחיפשתי במשך שנה וחצי.‬
‫שיגעתי את אחותי, "אני רוצה כזאת".‬
‫לחברה שלי, מאמן, שעבדה עם תכשיטים,‬ ‫אמרתי, "תעזרי לי למצוא כזאת".‬
‫לאלנה אמרתי, "אם את נוסעת ורואה…‬
‫איפה?"‬
‫ובסוף אחותי הצליחה למצוא אחת,‬
‫והם קנו לי אותה.‬
‫לחיי עוד שנים במונקו.‬
‫ברור!‬ ‫-אין ספק.‬
‫עם חלב.‬
‫עם שרשרת כזאת, אתן לכם הכול.‬
‫בואי לא נגזים, כן?‬
‫מתנת תודה על מונקו.‬
‫תודה, יקירה.‬ ‫-תודה, חבר'ה.‬
‫גם לך יש משהו.‬
‫מלכות!‬
‫מלכות ים מונקו!‬
‫ג'ון אלקן הוא הבעלים של פרארי.‬
‫הוא חבר טוב של כריסטיאנו.‬
‫כריסטיאנו מעריץ אותו,‬ ‫והוא מעריץ את כריסטיאנו.‬
‫הוא העניק לנו את ההזדמנות לבקר‬
‫עם כריסטיאניטו,‬
‫ולחוות את רגעי המתח האלה, את העצבים.‬
‫אי אפשר לדמיין את הצליל.‬
‫זה עולם לגמרי…‬
‫- ג'ורג'ינהג'יו: בהצלחה! -‬
‫שונה מהעולם שבו אנחנו חיים.‬
‫מאוד אהבתי את זה.‬
‫לא היה שם אף אחד.‬
‫אף אחד. רק הבעלים עם שלושת הילדים שלו‬
‫ועוד זוג.‬
‫חברים של ג'ון אלקן?‬ ‫-כן, הם הכירו בינינו.‬
‫הם היו עם הנסיכה, שהיא גיסתו.‬ ‫לא היה לי מושג.‬
‫וגם הנסיך. איך קוראים לו?‬
‫ביאטריס בורומאו, ו…‬
‫ביאטריס בורומאו.‬ ‫-ופייר קסיראגי.‬
‫הם לא אמרו לנו שהם היו שם.‬
‫היא גיסתו.‬ ‫-היא גיסתו?‬
‫הוא אמר, "אשתי וגיסתי".‬
‫היה שם נסיך, נכון? גיסתו של ג'ון אלקן.‬
‫הנסיכה ופייר קסיראגי.‬ ‫-אבל מי הנסיך?‬
‫אנדראה, או…?‬ ‫-הם אחים.‬
‫הם…‬ ‫-הם אחים?‬
‫אנדראה ופייר אחים.‬ ‫-הוא אמר, "בעלה של גיסתי".‬
‫אז הוא…‬
‫אני לא יודעת מיהו.‬ ‫-שאלנו מי הולך להיות שם.‬
‫אז היו שם שני נסיכים, ובעלה של הנסיכה.‬
‫גם הוא נסיך.‬
‫אבל הם לא אחים, הוא הבעל.‬
‫טוב, זה חתיכת אילן יוחסין דפוק.‬
‫ואני סתם מסכנה מחאקה, חסרת מושג.‬
‫לנסיכה אמרתי, "צ'או, היי…"‬
‫זה לא חשוב.‬
‫הייתי מבולבלת אחר כך.‬ ‫-היינו שם עם הכובעים, החולצות,‬
‫הם היו בחליפות, ואנחנו…‬
‫הם בטח חשבו, "מי היצורים האלה?"‬
‫ביאטריס, אני קוראת לך מכאן.‬
‫אני מזמינה אותך לארוחת צוהריים.‬
‫אני בדרך למטה.‬ ‫-אימא!‬
‫איפה החיבוק שלי? בואו הנה.‬
‫אהובים מהממים שלי.‬
‫הינה, תסתכלי.‬
‫תראי, זה אבא.‬
‫יקירי.‬
‫מה שלומך?‬
‫מעולה. חזרנו.‬
‫הלכתי עם כריס וסופיה לפרארי.‬
‫איך היה?‬
‫נהדר. הכול ממש מקסים.‬
‫אפשר היה להרגיש את המתח, אלוהים.‬
‫ברור.‬ ‫-האדרנלין זרם.‬
‫הם בדיוק עוזבים עכשיו.‬ ‫-אבא.‬
‫נהנית?‬ ‫-כן.‬
‫הלבבות שלנו נקרעים.‬
‫כן?‬ ‫-אבא!‬
‫מה שלום האהובים שלי?‬
‫מי שם את זה עליך?‬
‫היי, יפה.‬ ‫-אימא שמה את זה עליי.‬
‫כשכריסטיאנו ואני נמצאים בנפרד,‬
‫בגלל העבודה,‬ ‫במיוחד כשהוא עם הנבחרת הלאומית,‬
‫בזכות הטכנולוגיה,‬
‫את מתגעגעת אליו,‬ ‫אבל זה מרגיש כאילו הוא קרוב.‬
‫אנחנו מדברים ב"פייס-טיים", עם הילדים,‬ ‫כשאנחנו אוכלים ארוחת צוהריים, ארוחת ערב.‬
‫את מי ראינו? הוא נראה כמו…‬
‫ראיתי את נוריס, לקלרק וסיינץ.‬
‫אהבת את זה?‬ ‫-זה היה מגניב.‬
‫הרעש היה…‬
‫ככה, מהמנועים.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אתה תצפה במרוץ?‬
‫קודם אלך לישון.‬
‫בסדר. בהצלחה גם לך.‬
‫בהצלחה, אבא. נשיקות.‬ ‫-תודה. נדבר.‬
‫בסדר, נשיקות.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫התפקוד שלה כאימא, בשבילי,‬ ‫הוא אחד הדברים הכי חשובים,‬
‫כי יש לנו ארבעה ילדים,‬
‫והיא הבסיס.‬
‫- קזינו מונטה קרלו -‬
‫חבל שלקלרק במקום החמישי.‬
‫אני יודעת, חבל.‬
‫אתמול הוא היה ראשון. זה מבאס בשבילו.‬
‫הם נוסעים כל כך מהר.‬ ‫-זה ממש מדהים.‬
‫בלתי אפשרי לעקוף במסלול הזה.‬
‫כשצופים במרוץ פורמולה 1 מיאכטה,‬
‫רואים אותו על מסך,‬
‫כי המכוניות נוסעות כל כך מהר,‬
‫שאין לך זמן לראות מי עבר.‬
‫זה מדהים.‬
‫תראו את סיינץ. איזו מהירות.‬
‫כן?‬ ‫-הולך לו מצוין.‬
‫הוא במקום השני.‬
‫אוויס, את רוצה לשכב כאן?‬
‫הדבר היחיד ש… זאת חוויה מלהיבה,‬
‫בגלל הרעש, בגלל המהירות של המכוניות.‬
‫פרארי במקום השני!‬
‫תראו! קרלוס!‬
‫קרלוס!‬
‫בראבו, פרארי! קדימה!‬
‫ספרד!‬
‫ואז הספינות מתחילות לצפור.‬
‫זה מרהיב.‬
‫כולם שיכורים מאושר.‬
‫זה מדהים.‬
‫מדהים מה בילוי עם חברים יכול לעשות.‬
‫קרלוס!‬
‫- טורינו‬ ‫איטליה -‬
‫יקירה.‬ ‫-שלום, יקירה.‬
‫את רואה אותי?‬ ‫-מה קורה?‬
‫אני מנקה את התיקים.‬
‫הם מכוסים בטביעות אצבעות.‬
‫ואני אורזת.‬
‫לחופשה, ואז לכמה אירועים שיש לי במדריד.‬
‫בבקשה.‬
‫אהבתי אופנה מאז שהייתי ילדה קטנה.‬
‫תמיד שמתי לב לשמלות של כולן.‬
‫כשהגעתי למדריד,‬ ‫התחלתי לעבוד ב"מאסימו דוטי",‬
‫ואחר כך בגוצ'י.‬
‫התחלתי להתעניין בזה יותר,‬ ‫חייתי את זה יותר. הבנתי את זה.‬
‫טוב, בואי נראה.‬
‫הבלייזר האפור המהמם שקנית,‬
‫והמכנסיים…‬
‫את מדברת על ה"בלמיין".‬
‫זה?‬
‫הוויי-פיי בבית הזה תמיד מחורבן.‬
‫יש ארבעה נתבים בבית הזה,‬ ‫והוויי-פיי הארור אף פעם לא עובד.‬
‫יקירתי.‬ ‫-שלום.‬
‫עשרים נתבים בבית, והטלפון כל הזמן מתנתק.‬
‫ברצינות.‬
‫רובצת עלייך קללת טכנולוגיה בכל מקום.‬ ‫-כן.‬
‫אני לוקחת את השמלה הזאת שקניתי במונקו,‬ ‫בצבע ירוק-פיסטוק.‬
‫זאת.‬
‫בואי נראה.‬
‫אה, כן.‬ ‫-היא מאוד קיצית וסקסית.‬
‫אני אוהבת אותה. יש אישור.‬
‫לאחרונה אנחנו מתקשרות זו לזו‬ ‫כדי לסדר את הארון.‬
‫כאילו, "את זוכרת שקנינו את זה איפשהו?"‬
‫תראי איך היא מתאימה לתיק הצהוב הזה.‬
‫כן.‬ ‫-מהמם.‬
‫אני אוהבת הרמס, גוצ'י, פראדה. זה מאוד נשי.‬
‫את אוהבת את הפראדה הזה?‬ ‫יש לי גם את בן הדוד שלו מפראדה.‬
‫יש לו שרשרת קטנה.‬
‫אני מעדיפה את זה.‬ ‫-כן?‬
‫אני אוהבת לואי ויטון,‬ ‫אני אוהבת "אינדיטקס".‬
‫אני אוהבת דקאטלון.‬
‫אני אוהבת נייק.‬
‫אני אוהבת "מאיורל",‬ ‫אני אוהבת את כל המותגים.‬
‫התינוק הראשון שלך.‬
‫הראשון…‬
‫שהיה לי מהרמס.‬
‫כריס נתן לי אותו לחג המולד.‬
‫נדהמתי.‬
‫מה שממש הדהים אותי,‬ ‫יותר מהתיק עצמו, כמובן,‬
‫זה כמה קשה להשיג הרמס.‬
‫טוב, נעליים.‬
‫הנעליים הוורודות הן חובה.‬
‫אלה?‬ ‫-הן מהממות.‬
‫אז אני אקח ג'ינס, כי אני לא יכולה‬ ‫לגנוב מהן את תשומת הלב עם שמלה.‬
‫אני אנעל אותן בכל הצבעים שיש לי.‬
‫אני אוהבת סניקרס.‬ ‫אני אוהבת לנעול נעליים שטוחות.‬
‫אני אוהבת עקבים,‬ ‫אני אוהבת תיקים, אני אוהבת שמלות.‬
‫בדיוק קיבלתי את החדשות האלה.‬
‫מ"לה סייה".‬
‫דרך אגב,‬
‫היה בקופסה‬
‫כרטיס מ"לה סייה",‬ ‫ושמתי לב שהם שמו עליו תמונה שלי.‬
‫תראי.‬
‫זאת אני.‬
‫ואו, זה בוונציה?‬
‫או בקאן? איפה זה?‬
‫זה היה בוונציה, בשנה שעברה.‬
‫ממש מגניב.‬ ‫-בשמלה השחורה.‬
‫זה היה היום בו פגשתי את אלמודובר.‬
‫יש לי סגנון משלי.‬
‫הרבה פעמים ניסו לשנות את הסגנון שלי,‬ ‫רצו שאלבש…‬
‫אבל מה שלא בשבילי, אני לא לובשת.‬ ‫אני לא אוהבת להרגיש לא בטוחה.‬
‫הנעליים הגבוהות הנהדרות האלה‬ ‫שאני מאוהבת בהן,‬
‫את יודעת, של ג'ורדן עם דיור.‬
‫אלה?‬
‫אלה.‬
‫אבל אני לא רוצה להשתמש בהן יותר מדי.‬ ‫אני רוצה שהן יהיו של התינוקות שלי.‬
‫אני אוהבת את הלוק הזה…‬
‫הכול ככה, כמו סרבל.‬
‫עם השקופים.‬
‫אני אוהבת לערבב חליפת ריצה בחמישה יורו‬
‫עם התיק המדהים שלי, למשל.‬ ‫או עם הסניקרס המדהימות שלי.‬
‫אני אוהבת לערבב, גם תכשיטים. ‬ ‫תכשיטים עם חליפת ריצה.‬
‫יש אנשים שלא מבינים את זה,‬ ‫או לא רוצים להבין אבל הם יבינו.‬
‫אני לובשת חליפות ריצה בכל יום.‬
‫אני אוהבת שנוח לי.‬
‫אני יעילה מאוד במובן הזה.‬
‫אני אוהבת נוחות כדי שאוכל לצאת מהר.‬
‫הילדים שלי תמיד מלכלכים אותי מאוד.‬
‫אני תמיד נוסעת לבית הספר, בכל מקרה.‬
‫אני לא יכולה ללבוש ג'ינס יותר מדי,‬ ‫מטעמי נוחות.‬
‫אולי אצטרך לעלות לנדנדות, למגלשות,‬
‫לכרוע ברך, לשבת בגינה, מה שלא יהיה…‬
‫שלום.‬
‫אהובים שלי.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום, קווין. מה שלומך?‬
‫להיות אימא זה לדאוג במשך 24 שעות ביום.‬
‫אני תמיד חושבת אותו דבר, "הילדים שלי".‬
‫הם הכול בשבילי.‬
‫קדימה.‬
‫בואו נלך לאכול.‬
‫אנחנו נכתוב מה אתם רוצים לאכול, טוב?‬
‫בואי.‬
‫אל תבכי. בואי.‬
‫כילדה קטנה, תמיד היה לי‬ ‫אינסטינקט אימהי חזק.‬
‫הייתי אימהית, תמיד היו לי בובות תינוקות.‬
‫לפני שהייתי הולכת לבית הספר,‬ ‫הייתי משאירה אותן מוכנות בעריסות במטבח.‬
‫כשהייתי חוזרת הביתה,‬ ‫הייתי לוקחת אותן לטיול בבית הקטנטן שלנו.‬
‫הן תמיד זכו לטיפול מצוין.‬
‫באיזו שעה הלכת לישון?‬ ‫-קצת מאוחר.‬
‫שמעתי אתכם זזים כמו עכברים.‬
‫היא מאוד מגוננת, האימא הכי מגוננת שיש,‬
‫האימא הכי חמה,‬
‫האימא הכי אוהבת.‬
‫ו… היא תמיד חושבת עליהם.‬
‫כל מה שהיא עושה זה בשביל הילדים שלה.‬
‫זה מפחיד.‬
‫קדימה, חתיך.‬ ‫-אימא, את לא נותנת לו כוס?‬
‫ברור שכן.‬
‫כריסטיאניטו ושלושת התינוקות,‬ ‫מתיאו, אלנה ואווה,‬
‫הם החיים שלי.‬
‫זה תמיד היה החלום שלי.‬
‫תמיד אמרתי שאני רוצה משפחה גדולה.‬
‫אנחנו הולכים לאכול?‬ ‫-כן.‬
‫ותקבלו גם קינוח נחמד אם תתנהגו יפה.‬
‫מרחת את הקרם שלך?‬
‫תראי, פותחים אותו ומורחים אותו.‬ ‫-כן?‬
‫אני אסירת תודה על כל יום‬
‫שבו אני לא צריכה לקום בשבע בבוקר‬ ‫ולחזור הביתה בתשע בערב, כמו המון אימהות.‬
‫כמו שעשיתי פעם.‬
‫הייתי יוצאת מהבית בשמונה, תשע, עשר בבוקר,‬ ‫וחוזרת בעשר בלילה.‬
‫אני יכולה להרשות לעצמי להישאר איתם בבית.‬
‫אני מודעת לכך‬ ‫שיש לי את ההזדמנות לטפל בהם בעצמי.‬
‫רוצה קצת?‬
‫קצת קרם הגנה.‬
‫אני שמח מאוד,‬
‫ואני יודע שהיא האדם המושלם‬
‫כדי להעניק לילדים שלנו חינוך טוב.‬
‫היא האדם המתאים‬
‫כדי לחנך אותם, לאהוב אותם ולטפל בהם.‬
‫כריסטיאנו לא מרח הרבה קרם.‬ ‫-הינה, לזרועות.‬
‫הם ארבעה ילדים,‬
‫ושלושה מהם עדיין פעוטות, בני שלוש-ארבע,‬
‫ואם אין איתך אימא שתומכת בך באופן מלא,‬
‫אתה יכול להיות האבא הכי טוב בעולם,‬ ‫אבל אני חושב שבסוף יחסר לך משהו‬
‫אם אין לך אישה כמוה.‬
‫זה יהיה שונה לגמרי.‬ ‫הרבה יותר קשה, אין ספק.‬
‫נכון שאני יפה?‬
‫אפשר לקבל ביצת קינדר?‬ ‫-את תבכי.‬
‫אני רעבה מאוד.‬
‫אני רעבה.‬ ‫-גם אימא.‬
‫הן זהות?‬
‫אני רוצה את ביצת הקינדר.‬ ‫-לא.‬
‫כשהם חוזרים עייפים מבית הספר,‬
‫או שהם עצבניים,‬
‫אז יש לי הרבה עבודה.‬
‫אחד בוכה, עוד אחת בוכה,‬ ‫אחת רוצה את הטלפון.‬
‫אני רעבה.‬
‫אני רעבה מאוד.‬
‫אני רוצה מסטיק.‬
‫אם את רוצה, אתן לך דובון גומי.‬
‫כן!‬
‫כאימא, אני אוהבת מאוד,‬
‫וקצת רכה.‬
‫הם יכולים לעשות איתי מה שהם רוצים.‬
‫אני כל כך אוהבת אותם,‬ ‫שאני פשוט לא מסוגלת להיות נוקשה איתם.‬
‫אם כואבת לך הבטן בגלל הפסטה,‬
‫היא תכאב גם בגלל הגלידה.‬
‫אימא.‬ ‫-מה, אהובה?‬
‫את אוהבת לימון? או שאת מעדיפה את שלך?‬ ‫-את שלי.‬
‫- טורינו‬ ‫איטליה -‬
‫- INSTYLE‬ ‫אופנה -‬
‫- רונאלדו -‬
‫אני חושבת שזה האחרון.‬
‫זה.‬
‫הפרסומות יסיחו את דעתי.‬
‫אני אוהבת לגור בטורינו.‬ ‫המיקום שלה מעולה, הכול קרוב.‬
‫אם בא לנו שלג, אנחנו יוצאים לשלג.‬
‫אם בא לנו לבלות יום בעיר,‬ ‫אנחנו נוסעים למילאנו.‬
‫אם בא לנו ללכת לים,‬ ‫אנחנו נוסעים לסאבונה או למונקו.‬
‫יקירתי, צלחת החרסינה הזאת…‬
‫היא לבית השני.‬
‫יש לנו את הלבנה ואת זאת עם הקישוטים מזהב.‬
‫את המפוספסת בשחור-לבן.‬
‫זאת למדריד.‬
‫ההישארות בטורינו תלויה בהרבה דברים.‬
‫זה תלוי בכריס, כמובן.‬
‫אני לא יכולה לבקש יותר,‬ ‫כי אני באמת מאושרת בבית.‬
‫אני עובדת מהבית,‬
‫אני מטפלת בילדים.‬
‫הילדים שלי שמחים מאוד‬ ‫בכל מקום אליו אנחנו מגיעים,‬
‫כי אנחנו מוצאים את בתי הספר הכי טובים,‬ ‫את פעילויות ההעשרה הכי טובות.‬
‫ב-2017, כששיפצנו את הבית במדריד,‬
‫קניתי את החרסינה הזאת בהרמס.‬ ‫-היא מהממת, כי הצבע…‬
‫אני לא משתמשת בה הרבה,‬ ‫כי חבל להשתמש בה.‬
‫היא יפהפייה.‬
‫אני מאוד אוהבת אותה, ולא רוצה…‬
‫הבגדים מוכנים.‬
‫הדברים לחופשה מוכנים.‬
‫התרומה, החרסינה…‬
‫נשאיר את זה?‬ ‫-הדברים לחורף בארגזים.‬
‫הדברים לקיץ… יש לי עוד דברים בחדר, אבל…‬
‫כריס יהיה בטורינו כרגע,‬
‫אבל בחורף ובקיץ הוא עשוי לעבור למקום אחר,‬ ‫כשייפתח שוק ההעברות.‬
‫יש הרבה דברים שאני צריכה לקבל,‬ ‫אבל אני מאושרת.‬
‫מאושרת ומוכנה לכל שינוי.‬
‫את יודעת מה הבנתי‬
‫לגבי הדברים שאני מחפשת‬ ‫במקומות בהם אני גרה?‬
‫אזור כפרי, סוסים,‬
‫פארקים שאפשר לרוץ בהם,‬ ‫עכשיו שיש לי ילדים ללכת איתם,‬
‫לבלות את הערבים, את הבקרים.‬
‫זה מהילדות שלי, את יודעת?‬
‫הייתי רוצה להישאר עוד קצת.‬
‫החיים שלי מסודרים מאוד,‬
‫עם בית הספר של הילדים,‬
‫פעילויות ההעשרה. כבר דאגתי להן לשנה הבאה.‬
‫הבית מאורגן, יש לנו את כל הדברים שלנו.‬
‫אם אגלה בקרוב, אצטרך לנסוע ליום אחד.‬
‫אסע ואחזור באותו יום, כדי לראות בתים.‬
‫כשעברנו לכאן,‬
‫ראינו את הבית הזה, שרק בנו אותו.‬
‫הוא היה חדש לגמרי.‬
‫הגענו, וזו הייתה אהבה ממבט ראשון.‬
‫הייתה לנו פגישה ביוון,‬
‫הוא חתם על החוזה החדש ביובנטוס, ו…‬
‫בערך שבוע לאחר מכן כבר היינו בטורינו.‬
‫הוא חתם על החוזה,‬ ‫וניצלנו את הנסיעה כדי לחפש בית.‬
‫הבית הזה היה בדיוק בשבילנו.‬
‫שלום.‬
‫שלום, ג'ורג'ינה, מה שלומך?‬ ‫-מעולה, מה שלומך?‬
‫גם טוב מאוד.‬
‫אנחנו לחוצים.‬
‫ברור. החיים טובים כשיש עבודה.‬
‫טוב, רציתי לשאול אותך‬
‫אם יש לך רעיונות‬ ‫למקום בו נבלה את הקיץ השנה.‬
‫אנחנו לא רוצים לצאת מאירופה.‬
‫אנחנו רוצים להישאר כאן.‬ ‫זה יכול להיות בספרד, באיים הבלאריים,‬
‫זה יכול להיות באיטליה, בקרואטיה, ביוון,‬
‫בצרפת, בריביירה הצרפתית…‬
‫אני זוכרת‬ ‫שבחופשות המשפחתיות שלנו כשהייתי ילדה,‬
‫אימא שלי לקחה את המכונית והסיעה אותנו‬
‫לבית שהיה לנו ליד החוף.‬
‫היינו מבלות יום שלם בחוף הים,‬ ‫אוכלות אבטיח.‬
‫היינו הולכות לסופרמרקט‬ ‫וקונות אבטיח ענק ולחם.‬
‫אימא שלי הייתה מכינה אומלט ספרדי.‬
‫או שהיינו עוצרות במסעדה ליד החוף‬
‫כדי לקנות כריכים,‬
‫וניסינו להתרחק מכל האנשים‬ ‫כדי שנוכל לנוח ולהירגע.‬
‫אלה היו חופשות מקסימות, נהדרות.‬
‫את מעדיפה מלון או וילה?‬ ‫-וילה.‬
‫את יכולה לחפש וילה‬
‫עם הרבה חדרים, בריכה פרטית,‬
‫וילה עם גישה נוחה למזח,‬
‫כדי שנוכל להשתמש בסירה הקטנה.‬
‫צריכה להיות שם בריכה,‬ ‫גינה שאפשר להסתובב בה עם הילדים.‬
‫אנחנו לא רוצים‬ ‫לצאת מהווילה רק כדי ללכת קצת.‬
‫אם אפשר, כדאי שתהיה לה חצר.‬
‫עכשיו אני יכולה‬ ‫לנסוע למקומות הכי טובים בעולם‬
‫בלי לדאוג לגבי התשלום,‬ ‫ובלי שאצטרך לשלם בתשלומים.‬
‫אני עדיין נהנית מהכול כמו שנהניתי לפני כן.‬
‫זאת לא בעיה אם אין חדר כושר,‬
‫כי אנחנו נחפש מקום‬ ‫שאפשר להתקין בו את הציוד שלו,‬
‫ונדאג להעביר אותו.‬
‫צריכה להיות שם הרבה פרטיות.‬
‫ראיתי כמה וילות במרבלה, אבל יש גישה…‬
‫לא גישה ישירה לים,‬ ‫אבל אפשר לראות אותנו מהים.‬
‫מבחינת פרטיות, הייתי פוסלת את מרבלה.‬
‫בשנה שעברה היינו בריביירה הצרפתית,‬
‫ועצרנו במנורקה, במאיורקה,‬ ‫ואחר כך בפורמנטרה ובאיביזה.‬
‫אבל היינו רק לילה אחד באיביזה,‬ ‫כי צלמי הפפראצי לא הניחו לנו,‬
‫ולא יכולנו לנוח.‬
‫אני חושבת על אחת באיטליה,‬ ‫ועוד אחת נהדרת במאיורקה.‬
‫בסדר, אז תשלחי לי כמה אפשרויות,‬ ‫ונבדוק את העניין.‬
‫תודה רבה.‬
‫תודה.‬ ‫-נהיה בקשר.‬
‫נשיקות, ביי.‬ ‫-נשיקות.‬
‫וילה…‬
‫עצמאית.‬
‫אוקיי, זה מוכן.‬
‫אוי, הכלבה.‬
‫טוני, חמודה, לא ידעתי שאת מאחורי אימא.‬
‫היית כאן ודרכתי לך על הטוסיק.‬
‫ישנת, מסכנה.‬
‫מלכה שלי.‬
‫לאט.‬ ‫-אחת.‬
‫טוני!‬
‫נפלתי.‬
‫טוני.‬
‫אנחנו כמו כל משפחה אחרת.‬
‫אנחנו אוכלים ביחד ארוחת בוקר,‬
‫כריס הולך לאימון,‬ ‫אני מכינה מה שצריך להכין.‬
‫אם זה בית, אני דואגת לזה.‬ ‫החופשות שלנו, טיול,‬
‫פרויקטים מקצועיים עתידיים,‬
‫הילדים שלי.‬
‫מהממת.‬ ‫-תראו את טוני בשמש.‬
‫בואי.‬
‫מספיק, אל תעשי כאן שפגטים, אלנה.‬ ‫תעשי אותם על הרצפה.‬
‫טוב, אז…‬
‫אני כבר חוזרת, מתוקים.‬ ‫-בסדר.‬
‫בשבילי, הבית שלי הוא המקדש שלי.‬ ‫מקום להירגע בו.‬
‫יש לי כאן את השלווה שאני צריכה.‬
‫אני מרגישה שיש לי כאן תחושה משפחתית.‬
‫אני מרגישה מטופלת, מוערכת, מפונקת‬
‫ואהובה.‬
‫לפעמים אני אומרת, "בחיי, איזה אושר!"‬
‫- מדריד‬ ‫ספרד -‬
‫אימא!‬ ‫-אני אוהבת אותך.‬
‫תני לי נשיקה, קדימה.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני הולכת…‬
‫אני כבר חוזרת. אני הולכת להביא ביצת קינדר.‬
‫אליפות אירופה מתחילה,‬ ‫ונבחרת פורטוגל לא עוצרת.‬
‫בוקר טוב, גברת ג'ורג'ינה.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬ ‫-אנחנו נוסעים לבודפשט, נכון?‬
‫אליפות אירופה מלחיצה אותי מאוד,‬ ‫אבל גם מלהיבה אותי.‬
‫אני יודעת שזה חשוב מאוד לכריסטיאנו.‬
‫הוא מתכונן לאליפות אירופה מאז תחילת העונה.‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫אתם זוכרים את המסיבה?‬ ‫-החתונה?‬
‫לא.‬
‫יש חברה…‬ ‫-אם זה רק היה תלוי בי!‬
‫בטירה. הם שלחו עלון לתכנון חתונה.‬ ‫-כן.‬
‫הם כל הזמן צוחקים על החתונה,‬ ‫ומתי זה כבר יקרה.‬
‫מאז שג'ניפר לופז‬ ‫הוציאה את השיר הזה, "The Ring",‬
‫הם שרו לי אותו המון פעמים.‬
‫- פורטוגל -‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬