EN REALITYSERIE FRÅN NETFLIX
Jag är Georgina Rodríguez. Jag är 27 år gammal.
För fem år sen förändrades mitt liv.
¡HOLA! AVSLÖJAR CRISTIANOS NYA KÄRLEK
HAR CRISTIANO RONALDO EN NY FLICKVÄN?
CRISTIANOS NYA FLICKVÄN TILLBAKA PÅ JOBBET
GEORGINA STRÅLAR I CANNES
Tack vare kärleken är mitt liv som en dröm.
VEM ÄR GEORGINA RODRÍGUEZ?
Förut sålde jag lyx, nu bär jag lyx på röda mattan.
Jag har miljontals följare och är ihop med mannen med mest följare i världen.
Cristiano skjuter…
- Mål! - Cristiano!
Många känner till mitt namn, få vet vem jag är.
Jag är Georgina.
Georgina! Titta hitåt, snygging.
- En bild, Georgina. - Kom igen.
Inget har varit lätt för mig.
Jag hade velat bjuda in mamma och pappa.
Det var inte möjligt då.
Historien om hennes liv och hennes familj,
är väldigt lik min.
Hej.
Ska ni fota mig hela dagen?
Jag tycker inte att jag är märkvärdig, men jag ser mig som en tursam kvinna.
Hur var er dag, mina hjärtan?
Jag vet hur det är att inte ha nåt alls, och hur det är att ha allt.
- Nå? - Underbar.
- Jag måste bestämma mig. - Ni vet vilken jag gillar.
Hon måste ta Jean Paul.
- Vi hejar på Portugal! - Olé!
Kom igen!
Olé!
Ja må han leva
Jag har byggt upp mitt liv…
…och jag fortsätter att bygga det med kärlek.
Det var då jag kom in, och Gio stod där.
Hon skulle just gå från jobbet.
Det var första gången jag såg henne.
- Puss. - Jag ringer sen, älskling.
Okej.
Gud har alltid inspirerat mig och gett mig styrka att kämpa…
"Georgina, du har ett stort hjärta.
Jag önskar att det fanns fler som du i världen."
…för att ta reda på vad som var bäst för mig.
- Och bröllopet? - Om det ändå var upp till mig.
Georgina är kvinnan i mitt liv.
Jag är väldigt kär i henne.
TILL MIN ÄLSKLING MED KÄRLEK
Dagen jag träffade Cristiano…
…var en torsdag på sommaren.
Jag gick till jobbet.
Jag tog gatorna Cartagena, Ortega och Gasset.
Jag kom till Gucci, som varje dag.
Jag skulle sluta klockan fem den kvällen.
En av mina kollegor ringde och sa: "Gio, jag är på semester,
men en av mina kunder är på väg in och vill köpa några rockar.
Snälla…
Stanna en halvtimme och ta hand om henne."
När jag skulle lämna butiken…
…såg jag en jättesnygg kille,
nästan två meter lång,
med ett barn och några vänner.
Jag tvärstannade.
Júnior stannade framför mig.
Han var väldigt artig och hälsade.
De retade honom lite.
Han var ju en liten unge som hälsade på en ung, söt tjej.
Jag fick fjärilar i magen.
Jag tänkte: "Vad är det med mig?"
Jag kunde inte ens titta på honom. Jag var så blyg.
Det var då
jag kom in och Gio stod där. Hon skulle just gå från jobbet.
Det var som…
…i det ögonblicket…
Jag kan inte säga vad som hände. Något klickade.
Det var så hon tog sig in i mitt huvud.
Det är den enkla sanningen.
Han var min kund på Gucci. Han sa att han skulle på ett event.
Han frågade om jag skulle dit. Jag sa: "Ja, jag är bjuden. Jag kommer."
Jag tänkte på det hela dagen.
"Vad ska jag ha på mig? Vilken frisyr?"
När jag kom dit, var han ursnygg.
Jag minns exakt vad vi båda hade på oss.
Vi drack champagne.
Efteråt var jag tvungen att gå på en företagsmiddag.
Jag ville inte alls gå,
men det var bra för vi båda ville ha mer.
Stegvis började vi prata mer,
och saker och ting utvecklades naturligt. Det gick inte fort
för att…
Det tog ungefär två månader.
Under den tiden,
träffades vi knappt.
Han hade många matcher, med landslaget…
Sen hände det där med min pappa…
Jag var borta ett tag. Jag var ledsen.
Sen en dag, träffades vi på ett annat event.
Han var med sina vänner och sin bror Hugo.
Och han sa: "Gio, vill du komma på middag?"
Jag sa: "Äntligen. Tiden är inne."
Vi lärde känna varandra lite bättre
när vi träffades på eventen.
Vi pratade lite mer.
Jag bjöd henne på middag.
Min bror var också där.
Hon kom på middag.
Jag var så glad.
På väg…
…till restaurangen…
…råkade våra händer nudda vid varandra.
Det kändes som om hans händer hade varit…
…med mig många gånger förut.
Efter att händerna nuddade varandra, tog vi varandra i handen.
När våra händer nuddade vid varandra…
Det var ett…
…speciellt ögonblick.
Hans händer kändes bekanta.
De passar perfekt i mina.
Vi gick på middag.
Sen åkte jag hem.
Jag jobbade tidigt nästa dag. Han hade träning, eller match…
Nej, inte match. Han äter aldrig middag innan match. Han hade träning.
Han släppte av mig hemma och mitt hjärta slog: Bom, bom."
En lördag hände nåt speciellt.
Han spelade mot Athletic.
Jag ville gärna träffa honom och vara med honom, men jag ville inte sms:a.
Vad skulle jag skriva?
Han sms:ade mig efter matchen.
Han skrev: "Hur mår du? Var är du?"
Jag tänkte: "Jag kan inte säga att jag är helt klar.
Städningen är klar, jag har handlat
uniformen är klar, jag har duschat, och sitter här och väntar."
Så jag skrev: "Chillar hemma. Jag tänkte gå och lägga mig."
Han sa: "Vill du äta middag?"
Jag sa: "Okej." Fast jag hade ätit två timmar tidigare.
"Okej, vi äter middag."
Han hämtade mig efter matchen.
Jag bodde på bottenvåningen.
Jag moppade golvet och öppnade fönstren för att golvet skulle torka.
Plötsligt hörde jag bilen och sa: "Det är han."
Jag åkte iväg med min ryggsäck. Så glad. Jag skulle jobba tidigt nästa dag.
Vi kom till hans hus,
och hans puré var förberedd, hans…
…grönsaker och kycklingen. Jag åt middag igen, som en dam.
Hon var…
…en väldigt attraktiv tjej.
Väldigt mogen för sin ålder.
Jag är lite äldre än hon.
Jag fastnade för henne.
Jag började bli intresserad.
Han brukade komma efter jobbet. Jag slutade klockan tio.
Han kom…
Ibland kom han i en Bugatti. Mina kollegor blev som galna.
Jag tog bussen till jobbet och lämnade i en Bugatti. Ingen kunde tro det.
För mig var det "normalt".
Hon var min flickvän.
Med bilarna jag har, kan jag inte hämta henne i en taxi.
Men det var roligt. När hon kom ut
väntade jag utanför i en av mina lyxiga bilar.
Hon tog det bra.
Hon rusade ut, satte sig i bilen och vi åkte hem.
Hon slutade sent.
Vi åkte hem och gick in i vår "värld".
Början på vår relation var väldigt speciell.
Väldigt fin.
Jag kunde aldrig föreställa mig att jag skulle bli så kär i henne.
Jag förväntade mig inte det.
Efter ett tag kände jag att…
…hon var kvinnan i mitt liv.
TURIN, ITALIEN
- Så är det… - Det är så det är.
- Hej. - God morgon.
Hur mår ni?
Det bästa för mig med resorna på Cris jetplan,
är utan tvekan hans besättning.
Jetplanet gör livet så mycket lättare.
Jag hade inte klarat att vara på en flygplats i två timmar.
Det går inte. Då stannar jag hellre hemma.
Ska jag ta bilden medan du går upp och tittar mot mig?
Kanske där borta? Jag har solen i ögonen.
När jag reser, försöker jag alltid ta med en vän,
så att de får uppleva lite av det jag har. Jag gillar att dela.
Vill du ta en bild?
- Ja. - Vill du det?
Den bästa vinkeln får ni härifrån. Titta. Hon borde stå här.
Folk frågar mig jämt: "Hon måste ha många fotografer?"
Jag säger: "Folk tror inte på det,
men Gio har ingen fotograf och hon redigerar inte sina foton."
Få henne att glänsa.
GEORGINAGIO - GOD MORGON, PARIS
Inte så där.
Så där.
Lite fler där borta, va?
Jag fotar om jag är med henne.
Júnior gör det om han är med. Han tar fantastiska foton.
Júnior, eller den som är med.
Ta kortet på tre, okej?
Ett, två och tre.
Det är för soligt. Så där.
Jag ska till Jean Pauls ateljé i Paris
för att förbereda mig för filmfestivalen i Cannes.
Jag letar klänning.
Skål, älskling.
- Helt naturligt, inga tillsatser. - Ingen plast.
Här är den.
Färgen är finare i verkligheten.
Den såg inte lika fin ut på fotot.
Elena…
…är en av mina bästa vänner.
Hon hjälper mig med mitt utseende, med barnen, med allt.
Vi förstår varandra till 100 %.
När jag måste resa,
är det Rebecas mat som håller igång mig.
Rebeca är bäst.
Vi pratar om maten som du väljer ut till oss.
Tack.
Det är det bästa med flygresan.
Besättningen är bäst, ni allihop.
Jag menar…
- Tack. - …det är det som ger mig styrka.
Rebeca har hittat en jättebra cateringfirma.
De gör en utsökt spansk omelett och hon köper pata negra som jag gillar.
Hon förbereder allt så bra.
Det är så gott. Utsökta tapas.
Mitt midjemått är åtta storlekar större, när jag träffar Jean Paul.
Vi säger till dem:
"Lägg ut två centimeter."
- Man går ner i vikt på sommaren. - Du kanske gör det!
- Jag gör inte det. - Inte?
Man svettas mer.
Jag svettas inte.
Eller hur?
Och under sommarsemestern äter man. Jag äter så mycket.
Vore det för maten, skulle jag vara på semester året runt.
Du ska se hur jag äter.
Hon är sund.
- Gio litar inte på folk som inte äter. - Sant.
Jag äter mycket och folk säger: "Ska du inte fasta?"
"Vem, jag? Med all energi jag behöver för att klara dagen?"
Jag får min energi från mat, punkt slut.
Ramón är min agent.
Han kontaktade mig när jag började dejta Cristiano.
Många byråer kontaktade mig.
Jag träffade honom på ett café i närheten av mitt hem på Avenida América.
Vi klickade från start, och nu är vi här.
Jag gillar att jobba med honom. Hoppas vi fortsätter länge.
Georgina är toppen.
Hon är ingen självcentrerad person.
Hon frågar saker om mig, du vet?
Hon frågar om mina brorsöner. Hon frågar om…
…min partner.
Hon är bra med människor.
Det är en del av Gios charm.
PARIS, FRANKRIKE
- Jag har fantastiska minnen från Paris. - Varför?
Det var min första resa med Cris.
Just det. Ni var på Disneyland, eller hur?
Ja.
Det påminde mig om…
…min första…
Första gången jag var i den där romantiska staden.
- Hur var det? Berätta. - Ja.
Han var förklädd.
Ni hade… Var köpte ni peruken?
Jag vet inte. De ordnade det.
Jag hade några peruker med riktigt hår i Madrid.
Perukerna var bättre än mitt eget hår. Allvarligt talat.
De var jättebra och jag sa: "Okej. Jag tar risken."
Jag satte på mig en peruk, en halsduk…
…solglasögon…
…och vi åkte till Disneyland. En jacka. En stor jacka.
- Var peruken inte din idé? - Nej.
Inte en chans. Jag visste inte att paparazzi existerade.
Jag visste varken att de fanns, eller vad de sysslade med.
Vid nåt tillfälle, jag minns inte var,
men vi åkte runt i en berg- och dalbana och peruken gled bakåt.
Den hoppade nästan av.
Jag försökte behålla den på.
De var folk som tittade på mig nedanför, och väntade på att få se nånting.
Peruken gled av. Jag tänkte: "De kommer att ta mig."
Jag satte på den igen.
Och halsduken…
Jag har den här grejen på halsen, precis som min far.
En lång hals och den här som sticker ut lite grann.
Och folk sa: "Det är Cristiano."
Sen började de prata med mig. Leendet.
De som känner mig, är svåra att lura. Man behöver en bra förklädnad.
De kände igen honom.
Ungarna kände igen honom.
Han hade peruk och min halsduk,
men de kände igen hans käke och hans adamsäpple.
Du vet… Ungarna kände igen honom.
Alla gillar väl fotboll här också?
Jag skulle lätt göra det igen.
Det var en stund…
…då man var som barn på nytt.
Du vet, som när man gömde sig, när man gick i skolan.
Man kysste sin tjej för första gången och gömde sig så att ingen skulle se.
Jag hade jättekul.
Jag var med tjejen jag dejtade.
Vi var precis som vänner.
Det var en underbar historia.
Jag minns det fortfarande.
Och det var ett av Gios favoritögonblick med mig.
I början av en relation, har man såna där oförglömliga stunder.
Alba, stylisten, är redan där och väntar på oss.
Gregory också. De tar hand om oss.
De har öppnat Gaultiers ateljé för oss, så att vi hittar en klänning till Cannes.
Det som antagligen kommer att ske… Du provar nåt,
de tar mått på dig och sen gör de en kopia av en deras ikoniska klänningar.
- Okej. - Den du gillar bäst.
Vet ni att det är Jean Pauls födelsedag?
- Det är nog därför han inte är där. - Jaså?
Vilket sammanträffande.
Hade jag vetat, hade jag tagit med en present. Men Ramón berättar det nu.
- Jag menar… - Två minuter bort!
Du kunde ha tagit med lite skinka.
Lite skinka… Jag har ett helt ben på planet.
- Jag kunde ha förberett pata negra. - Skinkan är så god.
Då säger han: "Jag är vegetarian."
- Gregory. - Hej.
- Hur är det? - Bra. Hur mår du?
Bra.
- Hej. Greg. - Hej, välkomna.
- Hur är det? - Trevligt.
- Hej, Georgina.
Greg. Välkommen till Jean Paul Gaultier. Och soliga Paris.
- Hej. - Hej.
Hej.
Jean Pauls ateljé…
…är fylld med konstverk från golv till tak. Helt otroligt.
Här har du en mix av vår/sommaren-kollektionen 2020,
och den senaste couture-kollektionen. Samt några arkivplagg.
Det är en ära att vara här.
Vacker, va?
Jag ville åka till ateljén,
för att få röra vid, och se hans plagg personligen.
Den här är Lady Gagas. Från "G.U.Y."-videon.
Just det.
Med den stora fjäderbonaden på huvudet.
Det här var en av Naomi Campbells första looks på 2000-talet.
Det skulle kunna vara ett museiobjekt…
Ja. Den kom faktiskt tillbaka från ett museum nyligen.
Jag har inga ord för att beskriva
byggnaden med de färgade glasfönstren,
de underbara trapporna,
och haute couture-klänningarna som burits av stora kändisar.
Det var magiskt att få vara i Gaultiers ateljé.
Okej, vi går och provar.
Känn er som hemma.
Jag älskar den här.
Jag har aldrig burit något liknande, men jag är osäker på färgen i juli…
Ja.
Men den är underbar.
För Cannes i juli, kanske…
Klänningen tillhörde en…
De gjorde en kopia till en haute couture-kund,
men hon är död, så nu kan du…
- Hon hade exklusivitet. - Självklart.
- Jag beklagar. - Fantastiskt.
Mode är konst, skaparkraft… Det är fantasi.
Det är femininitet och maskulinitet.
Skönhet.
Vackert!
Jäklar, den är som gjord för dig.
Den passar perfekt.
- Hur känns det? - Riktigt bra.
Det jag gillar med klänningen är att… Ja.
- Det är ursnyggt. - Exakt.
Helen, vad tycker du om den här?
Utan det här, ser man hela korsetten.
Hela formen, så där.
Jag gillar den bättre, utan det här.
- Den är vacker. - Glad?
Ja, det är jag.
Första kärleken.
Jag älskar och lever för mode.
- Gillar ni den? - Den framhäver din bak.
Så ni kan se bakdelen.
Jag vill ha den…
…med mindre volang.
Men…
Vi provar en till.
Vad tycker ni?
Det känns som om jag lever i en dröm.
Så många gånger som jag har sett stjärnorna bära hans kreationer.
Att jag nu få chans att röra vid dem, är fortfarande lite…
…svårt att förstå.
Det var en bra dag idag, älskling.
Som en dröm, eller hur?
Det tycker jag.
Varje gång jag har ett åtagande,
försöker jag göra allt på samma dag.
Jag åker tidigt och är tillbaka samma kväll,
så att jag kan vakna och se till att barnen mår bra
och säga godmorgon till dem.
Precis när vi skulle landa, fick jag ett meddelande från Cris.
Han skrev: "Landar ni?"
Han visste det, för han såg planet landa.
Jag skrev: "Jag landar nu."
Han skrev: "Okej, jag är på väg."
- Hur mår du? - Bra, och du?
Hur gick det?
- Bra. - Jaså?
Ja, toppen.
Hur mår du? Allt bra?
Vilket sammanträffande. Såg du oss landa?
Ja.
Jag höll ögonen öppna.
Paris är ungefär en timme bort.
Jag väntade och då…
När vi var på väg in, landade ni.
Hon var online.
Det var faktiskt första gången vi råkades på flygplatsen.
- Så allt är bra? - Ja, det var jättekul.
- Okej, älskling… - Jag ska hem till de galenpannorna.
Jag tyckte synd om dem i morse. De kom ner med mig.
Ja, och de var med sin pappa som om jag var den…
Ja.
- De är toppen. - De är galna.
Okej, älskling. Vi pratar senare.
- Vi ses imorgon. - Okej.
- Hej då. - Hej då. Lycka till, Cris.
Lugnet jag behöver, finns hemma…
…med Cris och våra barn.
Mina hjärtan!
- Har du med nån överraskning? - Ja, det har jag.
- Ett Kinderägg! - Mina hjärtan. Hur mår ni?
Ge mamma en puss. Bara en puss.
Mamma, jag gav Alana en puss.
Gjorde du? Vad bra.
Ett Kinderägg!
MADRID, SPANIEN FAMILJENS HEM
Första gången jag kom hem till Cristiano…
Tja, jag gick vilse.
Jag skulle hämta vatten i köket, men hittade inte vägen.
Jag tog en halvtimme att hitta vardagsrummet.
Jag hittade inte tillbaka.
Det är så stort. Ända sen jag var barn, har jag bott i små lägenheter.
Så jag kom hit och…gick vilse.
Jag visste inte…
När jag hade bott här i ett halvår hittade jag alla rum och det gick bra.
- Hej, raring. Hur mår du? Bra? - Hej.
Paula Brito är en av våra betrodda inredare.
Hon jobbar hårt och jag älskar henne.
De lägger upp en plan för renoveringen nu.
Jag får den i början av juni.
Jag har ringt Paula för att jag ska renovera det stora huset,
och jag vill återanvända möblerna och ta med dem till det lilla huset.
Jag vill ha hennes hjälp med flytt, transport och installation.
Möblerna passar inte till stilen jag vill ha.
Det är synd, för de är bara tre år gamla, eller hur?
- Ja, tre, fyra år. - Jag vill använda dem i huset bredvid.
- Ja. - Huset i La Finca är nästan tomt.
Vi hade det uthyrt och nu…
Så jag sa till henne: "Jag vill att huset blir mer enhetligt.
Blanda inte mönster med marmor och lampor.
Använd inte plastblommor, ställ inte fram några böcker.
Utan saker, blir det mindre att damma."
Jag har funderat och lampan måste bort.
Ni får komma hit och flytta den väldigt försiktigt.
Sa du att stenen kommer med eller utan ram?
- Utan. - Så stenen och ramen är lös?
Vi får se.
- Kan vi använda ramen? - Vi använder den.
Sofforna och fåtöljerna. Vilka skulle du använda?
Vi kan klä om dem.
Byta ut tyget. Den här också.
- Mattan? - Nej.
- Jag vill ha en annan färg. - För att ull…
Ull är lättare.
Nåt billigare. Jag vill inte förstöra kashmiren.
Sen jag blev mamma,
tänker jag hela tiden på barnen när jag väljer.
Det gäller allt.
I Turin köpte jag en ull- och kashmirmatta.
Under den första middagen åt de jordgubbar…
En föll ner…
Fläcken finns fortfarande kvar.
Det är ett bra bord, från Armani. Jag vill ställa det…
Vi har ett stort rum en trappa ner som är helt tomt.
- Tre meter och tjugo centimeter. - Ja.
- Rummet måste vara minst 5 x 5 meter. - Ja, det passar inte.
- Ska vi ta madrassen? - Jag behåller den.
- Behåller du den? - Ja, jag kan köpa en billigare.
- Dit bort? - Den är bra.
Ja. Den är helt ny.
Man lägger den i…
- Den är väldigt bra. - Ja.
Jag behåller den till sängen…
- När rummet är klart… - Vi lämnar allt.
Som yrkeskvinna är Paula väldigt positiv. Hon är kul.
Hon förstår vad jag behöver.
Vi måste mäta det här.
- Var ställer du det? - Vi får se i det andra huset.
En och trettio. Två och sjuttiofem.
- Allt ni har här är XXL! - Jag vet.
Det blir omöjligt att ta med det.
- Det väger ett ton. - Ja.
- Vad ska vi göra med det? - Vi säljer det online.
- Du kan få 10 000 euro. - Så allt jag inte tar, säljer vi?
När vi renoverade det stora huset, fick vi möbler över som inte ska användas.
De är måttbeställda och gigantiska.
De passar inte in i det andra mindre huset.
Jag bad henne hitta en hemsida där jag kan sälja dem.
Jag har många vänner
som köper begagnat när de behöver möbler.
De här pjäserna passar inte i många hus.
Jag antar att det finns nån slags app
för överdimensionerade möbler och lyxobjekt.
Jag kan inte lägga upp dem på typ Blocket.
Jag hämtar fler prover.
Det är en sån röra här.
Vad tycker du?
- Samma i alla i tre rummen? - Nej, olika.
- Tygerna? - Titta på den här färgen.
- Den gröna. - Ja.
- Jag gillar den. - Den är väldigt elegant.
En i rosa, en i grönt, en i blått
och en i…
Jag tänker mörkrött till vårt rum. Det är sensuellt.
Jag har en färg du kommer att gilla här. Det är Dedar och Hermès.
För mig är färgen på varje miljö väldigt viktig.
Man behöver inte ha samma stil i sitt vardagsrum,
som där man har kul.
Den blå färgen är fin, eller hur?
Det blir en jättefin sänggavel.
Med vit eller beige?
Den beigea tonen är lik de andra.
Den här tonen är som den här, den är väldigt vit.
- Gillar du den här? - Vänta. Vi har den här…
Jag gillar verkligen den här. Den är jordig och vit.
Okej, då så.
- Jag vet vilken det är. - Få se vad som inspirerar oss mest.
Okej, fortsätt. Vad har du för planer imorgon?
Jag ska gå ut med min flickvän.
Ska jag laga mellanmål? Jag kan ordna nåt.
Mamma måste få se henne. Jag kan bli hennes svärmor.
Det är kul att Júnior har en flickvän. Jag har sagt att jag måste träffa henne.
Och godkänna henne.
Jag kommer inte att vara en jobbig svärmor.
Puss.
Han har redan flickvänner.
De börjar unga, de där små.
- De är bebisar, men vill ändå ha flickvän. - Ja.
TURIN, ITALIEN GEORGINA OCH CRISTIANOS HEM
Vad mer vill du ta med dig?
Jag måste ta allt från den här boxen.
Júnior spelar i Juventus.
När jag ser Júnior spela, ser jag hans far. De har samma personlighet.
Han är så stolt över honom.
När han ser sin pappa göra nåt nytt i en match,
tittar han på YouTube, kopierar det och övar.
Han går ner i trädgården och övar.
Eller i vardagsrummet, men jag har bett honom att akta lampor och fönster.
- Vem spelar ni mot idag? - Milan.
Få se hur många mål du gör idag.
Jag gjorde tre sist, tror jag.
Men vi förlorade.
Sex-fem.
Gör du mål, vet du vad du ska göra.
Vad ska du göra?
G, som ditt namn.
Jag älskar när de tillägnar mig målen. Han och hans far.
Och G som i "gullig".
Skrattar du?
Vad tror du det slutar?
Jag säger, få se…
Juve, sex.
Milan, två.
Va?
Inte? När jag var där, gjorde du 14 mål.
Nej, vi förlorade när du var där.
- Mot dem? - Sex-fem.
- I år vinner ni. - Ja.
Júnior vill vara som sin far.
Han ser upp till honom och…
Tänk dig,
att vara fotbollsspelare och din pappa är bäst i världen.
Så är det.
Cristianito har fysiken och stor potential.
Jag tror att han har vad som krävs för att bli fotbollsspelare och proffs.
När han tränar eller spelar,
vill jag veta hur han mår.
Jag kan inte vara där på plats.
Gio åker och hälsar på honom ibland och han berättar när han kommer hem.
Han berättar hur det gick och hur snabb han var.
Jag gillar när det går bra.
- Vad blev det? - Sju-fem till Juve.
- Vann de med sju-fem? - Ja.
Gjorde han mål?
Han gjorde tre assist.
Jaha, okej.
- Jättebra assist. - Okej.
Filmade du inte nåt? Skicka mig…
Jag skickade över en assist.
Den som lever får se. Jag kommer inte att pressa honom.
Han får göra vad han vill.
Det enda som jag önskar för honom och de andra,
är att de är lyckliga och väljer sin väg.
Jag stöttar dem alltid.
Kom och prata med din pappa. Berätta hur du uppförde dig. Kom hit.
Prata med din pappa och berätta vad du gjorde.
Berätta.
- Hej, Matthew. - Uppförde du dig?
Ta ut fingrarna ur munnen.
Hur uppförde du dig?
Nej, berätta för pappa.
Var det så du betedde dig? Nej!
Ner med tummen.
Väldigt illa. Riktigt illa.
Alana, kom hit. Eva, kom hit.
Jag har blött ner mina kläder och mina byxor.
Kom och berätta för pappa hur ni har uppfört er.
De ignorerar mig fullständigt.
Det bästa i livet är att få barn, att uppfostra dem…
…och känna villkorslös kärlek.
Det är oförklarligt. Bara föräldrar vet vad jag menar.
Och att ha,
en kvinna vid sin sida som ger dig den stabiliteten.
Barnens uppfostran är fantastisk.
Jag gjorde nästan ett mål, men…
Toppen. Du passade bollen.
- Du passade till nästan alla mål. - Ja.
Jag ställer dumma frågor.
Cristiano säger: "När ska du lära dig?"
Jag säger: "Kanske när Júnior börjar spela…"
Ungar, kom.
Jag drömde om att ha en underbar familj.
Att skapa ett hem.
Jag drömde om att ha en drömprins vid min sida.
Det har jag nu.
Med underbara barn
som ger mig så mycket kärlek.
Och ja, jag kan säga att drömmar går i uppfyllelse.
En puss till mamma.
Jag gömmer mig här under.
FURSTENDÖMET MONACO
Det är så vackert.
Cris sa till mig: "Gio, båten är i Monaco. Ta med dina vänner."
Jag skickade ett meddelande klockan ett på torsdag morgon.
"Hörni, vill ni göra nåt galet?"
Man kan inte planera nåt med Gio.
Undertexter: Jenny Johansson