A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ VALÓSÁGSHOW-JA
Georgina Rodríguez vagyok, 27 éves.
És öt évvel ezelőtt megváltozott az életem.
A HOLA! LELEPLEZI CRISTIANO RONALDO ÚJ SZERELMÉT
CRISTIANO RONALDÓNAK ÚJ BARÁTNŐJE VAN?
CRISTIANO ÚJ BARÁTNŐJE VISSZAMEGY DOLGOZNI
GEORGINA CSAK ÚGY RAGYOG CANNES-BAN
A szerelemnek köszönhetően az életem egy álommá vált.
KI GEORGINA RODRÍGUEZ?
A korábban árult luxuscikkeket most én viselem a vörös szőnyegen.
Több millió követőm van, és a páromat követik a legtöbben.
Cristiano elrúgja...
- Gól! - Cristiano!
Sokan ismernek.
De kevesen tudják, ki vagyok.
A nevem Georgina.
Georgina! Ide nézz, szépségem!
- Egy fotót, Georgina. - Kérlek!
Nekem semmi sem jött könnyen.
Szerettem volna meghívni anyát és apát.
Akkor nem lehetett.
Az ő
és a családja története
nagyon hasonló az enyémhez.
Helló!
Egész nap kattintgatni fogsz?
Nem vagyok rendkívüli, de szerencsés igen.
Milyen napotok volt, édeseim?
Tudom, hogy milyen, ha semmid sincs, és milyen, ha mindened megvan.
- Na? - Imádom.
Döntenem kell.
Tudjátok, melyik tetszik.
Jean Pault kell viselnie.
- Hajrá, Portugália! - Olé!
Gyerünk!
Olé!
Boldog szülinapot!
Felépítettem az életem,
és szeretettel építem tovább.
Amikor beléptem, Gio ott volt.
Épp akkor végzett.
Akkor láttam őt először.
- Puszi! - Később hívlak, édes!
Rendben.
Mindig Isten motivált és adott erőt a küzdelemhez...
„Georgina, nagy a szíved.
Bár több ilyen ember lenne a világon.”
...tudom, mi a legjobb nekem.
És az esküvő?
Bárcsak rajtam múlna!
Georgina egyértelműen a nekem való nő.
Szerelmes vagyok belé.
A SZERELMEMNEK SZERETETTEL
Amikor megismertem Cristianót,
csütörtök volt, és nyár.
Dolgozni mentem,
a Cartagen utcán, majd az Ortega és Gasset utcán.
A Gucciba tartottam, mint mindig.
GUCCI
Délután ötkor végeztem.
Felhívott az egyik kollégám, hogy ő éppen szabadságon van,
de az egyik vevője már úton van
néhány kabátért.
„Kérlek,
maradj még fél órát, és segíts neki!”
Amikor kijöttem a boltból,
észrevettem egy jóképű fickót,
majdnem két méter magas volt,
gyerekekkel és a barátaival volt.
Megdermedtem.
Júnior elém lépett.
Udvarias volt, és köszönt.
Ugratni kezdték.
Egy kölyök köszön egy fiatal lánynak. Egy csinos lánynak.
Bizsergett a gyomrom.
Nem értettem, mi bajom van.
Rá sem tudtam nézni. Túl félénk voltam.
Ezután
bementem, és ott volt Gio. Akkor végzett.
Olyan...
hirtelen volt...
Nem tudom megnevezni. Valami összeállt.
Belopta magát a gondolataim közé.
Ez a teljes igazság.
Az ügyfelem volt a Guccinál. Azt mondta, egy rendezvényre megy.
Megkérdezte, hogy ott leszek-e.
Igennel válaszoltam.
„Engem is meghívtak. Benézek.”
Egész nap ezen gondolkodtam.
„Mit vegyek fel?”
„Milyen legyen a hajam?”
Amikor megérkeztem, csinos volt.
Pontosan emlékszem, mi volt rajtunk.
Pezsgőztünk.
Utána céges vacsorára kellett mennem.
Egyáltalán nem volt kedvem elmenni,
de jó volt, mert többre vágytunk.
Apránként egyre többet beszélgettünk,
és a dolgok természetesen haladtak, nem gyorsan,
mert…
két hónapig tartott,
és ezalatt
nem igazán láthattuk egymást.
Sok meccse volt, ott volt a válogatott...
Aztán az apámmal történtek...
Egy darabig távol voltam, zaklatott voltam.
Majd egy nap találkoztunk egy másik rendezvényen.
A barátaival és a bátyjával, Hugóval volt.
Megkérdezte, hogy vele vacsoráznék-e.
Azt mondtam, „Végre!
Eljött az ideje.”
Közelebb kerültünk egymáshoz,
amikor találkoztunk egy rendezvényen.
Többet beszélgettünk.
Elhívtam vacsorázni.
A bátyám is ott volt.
Eljött.
Nagyon izgatott voltam.
Úton
az étterem felé
összeért a kezünk.
Úgy éreztem, mintha a keze
sokszor velem lett volna.
Amikor véletlenül összeért a kezünk, összekulcsolódtak az ujjaink.
Amikor a kezünk összeért...
az...
különleges volt.
Ismerős volt az érintése.
A keze illet az enyémhez.
Elmentünk vacsorázni.
Azután hazamentem.
Másnap korán mentem dolgozni, ő pedig edzeni. Egy meccs...
Nem meccs. Meccsek előtt sosem vacsorázik. Edzése volt.
Hazavitt,
és a szívem úgy zakatolt.
Majd egy vasárnap különleges dolog történt.
Az Athletic ellen játszott.
Látni akartam őt, vele lenni, de nem akartam írni neki.
Mit mondhatnék?
A meccs után írt.
„Hogy vagy?” Hol vagy?”
Arra gondoltam, hogy elmondhatnám, hogy minden kész,
kitakarítottam,
bevásároltam,
előkészítettem az egyenruhát, tusoltam, és most várok.”
De csak annyit írtam, „Pihenek. Mindjárt lefekszem.”
Megkérdezte, vele vacsoráznék-e.
Igent mondtam, bár két órája ettem.
„Oké, vacsorázzunk!”
A meccs után értem jött.
A földszinten laktam.
Felmostam és kinyitottam az ablakot, hogy hamarabb megszáradjon a padló.
Majd meghallottam az autót, és tudtam, hogy ő az.
Elindultam a hátizsákommal. Boldog voltam.
Másnap korán mentem munkába.
Elmentünk hozzá,
és elkészítette a kedvencét.
Zöldséget, sült csirkét. Újra megvacsoráztam, mint egy hölgy.
Nagyon
vonzó lány volt,
nagyon érett a korához képest.
Kicsit idősebb vagyok nála.
Engem ez fogott meg.
Érdekelni kezdett.
Munka után eljött hozzám. Tízkor végeztem.
Bejött,
emlékszem, egy Bugattival érkezett.
A munkatársaim megőrültek.
Busszal mentem dolgozni, és egy Bugattival távoztam.
Senki sem hitte el.
Nekem ez normális volt.
A barátnőm volt.
Ilyen autókkal nem mehettem érte taxival.
De vicces volt, mert amikor kijött,
én odakint vártam
azokban a feltűnő autókban.
Nagyon jól viselte.
Kiszaladt, beült a kocsiba, és hazamentünk.
Későn ment dolgozni.
Hazamentünk és elmerültünk a világunkban.
A kapcsolatunk kezdete nagyon különleges volt.
Nagyon szép.
Sosem hittem volna,
hogy ennyire belé szeretek.
Igazából nem számítottam rá.
Egy idő után úgy éreztem,
hogy ő az igazi.
TORINO OLASZORSZÁG
- Ez... - Ez ilyen.
- Helló! - Jó reggelt!
Hogy vagytok?
A Cris gépén megtett utakban
a legjobb dolog
kétségtelenül a legénység.
A magánrepülő megkönnyíti az életet.
Nem tudnék két órát várni a reptéren Cristianóval.
Nem menne. Inkább nem mennék sehova.
Lefotózzalak úgy, amikor mész, és rám nézel?
Inkább ott, mert a szemembe süt a nap.
Ha elutazom valahova, mindig elviszem egy barátomat,
hogy ők is belekóstolhassanak ebbe.
Szeretem megosztani.
Fotózni akarsz?
- Igen. - Tényleg?
Innen a legjobb. Nézd!
- Tessék! - Álljon ide!
Mindig megkérdezik,
hogy mennyi fotósa van.
Azt felelem, hogy bár hihetetlen,
de Giónak nincs fotósa, és nem szerkeszti a képeit.
Ragyogjon!
GEORGINAGIO - JÓ REGGELT, PÁRIZS!
Nem így.
Így.
Nézz ide is, jó?
Ha vele vagyok, lefotózom.
Vagy Júnior, ha ő is ott van. Szuper képeket csinál.
Júnior, vagy aki épp ott van.
Háromra vedd le!
Egy, kettő és három.
Erősen süt a nap. Ennyi.
Párizsba megyek Jean Paul stúdiójába,
mert fel készülnöm a cannes-i filmfesztiválra.
Egy ruhát keresek.
Csirió, drágám!
Természetes, adalékanyag nélkül.
Műanyag nélkül.
Tessék!
A színe még szebb.
Nem volt ilyen szép a fotón.
Elena…
az egyik legjobb barátom.
Segít a megjelenésemmel,
a gyerekekkel, mindenben.
Tökéletesen megértjük egymást.
Amikor utaznom kell,
Rebeca ételei adnak nekem energiát.
Rebeca a legjobb.
Az ételekről beszélünk, amiket te választasz.
Köszönöm.
Ez a repülés legjobb része.
A legénység a legjobb.
Mármint…
- Köszönöm. - Ez tart életben.
Rebeca remek beszállítót talált.
Nagyszerű spanyol omlettet készítenek,
és olyan ibéricost vesz, amit szeretek.
Olyan jól elkészíti.
Ez isteni. Ez a legjobb tapa.
Nyolc mérettel nagyobb
derékkal megyek Jean Paulhoz.
Megmondjuk nekik,
hogy engedjenek ki két centit.
- Nyáron lefogysz. - Talán majd te!
- Nem. - Tényleg?
Mindig többet izzadsz.
Nem izzadok.
Ugye?
A nyári szünetben pedig eszel. Annyit eszem.
Ha a kajáról van szó, egész évben nyaralnék.
Látnod kellene, hogy eszem.
Egészséges lány.
- Gio nem bízik azokban, akik nem esznek. - Nem.
Sokat eszem, és mindig megkérdezik, miért nem böjtölök egy napot.
„Ki, én?”
„Sok energia kell ahhoz, hogy átvészeljem a napot.”
Az ételből nyerem az energiát.
Ramón az egyik ügynököm,
megkeresett, amikor összejöttem Cristianóval.
Sok ügynökség megkeresett.
Elmentünk kávézni a lakásomtól nem messze az Avenida Américán.
Az elejétől jól kijövünk, és most itt vagyunk.
Szeretek vele dolgozni, és remélem, ez évekig így is lesz.
Georgina remek lány.
Azért, mert nem önző.
Érdeklődik, tudja?
Az unokaöcséimről, és kérdezni szokott... Tudja?
A páromról.
Ért az emberekhez.
Azt hiszem, ez is része Gio varázsának.
PÁRIZS , FRANCIAORSZÁG
Remek emlékeim vannak Párizsról.
- Tudom. - Miért?
Ide jöttünk először Crisszel.
Így van. Elmentetek az Euro Disney-be, ugye?
Aha.
Eszembe juttatta...
az első...
Az első alkalmat, amikor a romantika városába jöttem.
- Milyen volt? Ki vele! - Aha.
Álcázta magát.
Volt egy... Hol is vetted a parókát?
Nem tudom. Megszervezték.
!HOLA!
Volt néhány parókám
Madridban, igazi hajból.
Jobbak voltak, mint a saját hajam. Komolyan.
Nagyszerűek voltak. Azt mondtam, „Jó.”
Megkockáztatom.
Felveszek egy parókát, egy sálat,
egy szemüveget,
és elmegyünk Disneylandbe.
Egy kabátot. Egy nagyot.
- A paróka nem a te ötleted volt? - Nem.
Dehogy. Azt sem tudtam, hogy léteznek a paparazzik.
Nem tudtam, hogy léteznek, hogy mit csinálnak.
Egyszer,
nem is emlékszem, melyiken,
de a hullámvasúton ültünk, és a paróka folyton lecsúszott.
Majdnem leesett.
Próbáltam megtartani.
Odalentről néztek rám az emberek,
vártak valamire.
Elcsúszott a paróka. Azt hittem, le fogok bukni.
Visszatettem,
a sálat is…
Olyan az ádámcsutkám, mint az apámé.
Hosszú a nyakam és kiáll belőle.
Mindenki tudta, hogy én vagyok az.
Aztán beszélni kezdtek hozzám. Mosolyogtak.
Nehéz átverni azokat, akik ismernek.
Jó álca kell hozzá.
Felismerték.
A gyerekek felismerték.
Paróka volt rajta, a sálam,
de felismerték az álláról és az ádámcsutkájáról.
Tudod... A gyerekek ismerték.
Itt mindenki imádja a focit, nem?
Ma újra végigcsinálnám.
Olyan pillanat volt,
amikor megint gyerek lehetsz.
Elbújhattál, mint az iskolában.
Először csókolod meg a lányt, titokban, hogy a barátaid ne lássák.
Jól éreztem magam.
Egy olyan lánnyal történt, aki flörtölt velem.
Ahogy a barátok szoktak.
Csodálatos történet volt.
Még mindig emlékszem rá,
és az egyik legszebb Gióval töltött pillanat volt.
A kapcsolat kezdetén felejthetetlen pillanatok vannak.
Alba, a stylist már vár ránk.
Gregory is. Ők fognak gondoskodni rólunk.
Megnyitották nekünk Gaultier stúdióját,
hogy ruhát keressünk Cannes-ra.
Valószínűleg az lesz, hogy felpróbálsz valamit,
méretet vesznek, majd lemásolják a márka egyik legendás ruháját.
- Oké. - Ami a legjobban tetszik.
Nem tudom, hogy tudod-e, hogy ma van Gaultier szülinapja.
- Talán ezért nincs itt. - Tényleg?
- Igen. - Micsoda véletlen.
Ha ezt tudom, hozok ajándékot.
- Igen. - Ramón, és csak most szólsz!
- Úgy értem... - Még két perc!
Vehettél volna sonkát.
A repülőn is volt egy.
- Készíthettem volna ibéricót. - Az nagyon finom.
Majd azt mondaná, hogy vegetáriánus.
JEAN PAUL GAULTIER
- Gregory. - Szia!
- Hogy vagy? - Jól. Te?
Jól.
- Szia! Greg. - Üdv!
- Hogy vagy? - Örvendek.
- Szia, Georgina!
Greg. Üdvözöljük Jean Paul Gaultier-nél!
És a napfényes Párizsban!
JEAN PAUL GAULTIER
- Helló! - Helló!
Szia!
Jean Paul stúdiója
tele van műalkotásokkal.
Hihetetlen.
Ez a 2020-as tavaszi/nyári kollekció,
Gaultier úr legújabb fűzőkollekciója.
Régi darabok is vannak.
Megtiszteltetés, hogy itt lehetek.
Gyönyörű, igaz?
El akartam menni a stúdióba,
hogy személyesen is láthassam és megérinthessem a műveit.
Ez Lady Gagáé.
A „G.U.Y” videóból.
Aha.
A tollas fejdísz is rajta volt.
Naomi Campbell ebben mutatkozott be a 2000-es években.
Ez inkább múzeumi darab, nem pedig...
Igen. Igazából nemrég jött vissza egy múzeumból.
Szavakkal leírhatatlan
az festett üvegű épület,
az a csodálatos lépcső,
azok a káprázatos ruhák, amiket hírességek viseltek.
Varázslatos volt ott lenni Jean Paul Gautier stúdiójában.
Jó, próbáljuk fel!
Érezd magad otthon!
Ezt imádtam.
Sosem viseltem még ilyet,
de talán ez a szín júliusban...
Igen.
De csodálatos.
Cannes-ba, júliusban talán...
Ez a ruha...
Készítettek egy másolatot egy ügyfélnek,
aki meghalt, úgyhogy most...
- Kizárólagos joga volt rá. - Igen.
- Sajnálom. - Csodálatos.
A divat művészet, alkotás. Képzelőerő.
Nőiesség, férfiasság.
Szépség.
Gyönyörű!
A francba, mintha neked készült volna.
Tökéletes rád.
- Hogy érzed magad? - Nagyon jól.
Az tetszik a ruhában... Igen.
- Csodálatos. - Pontosan.
Helen, mit gondolsz erről?
Enélkül látszik az egész fűző.
Az egész alakod.
Enélkül jobban fog tetszeni.
- Gyönyörű. - Örülsz?
Igen.
Szerelem első látásra.
Imádom a divatot. Megélem.
- Tetszik? - Kiemeli a feneked.
Így látod a hátulját.
Tetszene
kevesebb fodorral.
De...
Nézzünk meg mást is.
Tetszik?
Mintha egy álomban élnék.
Sok olyan sztárt láttam, akik az ő ruháit viselték,
de az, hogy meg is érinthetem, egy kicsit még...
nehezen hihető.
Remek napom volt, drágám.
Olyan volt, mint egy álom.
Én mondom.
Valahányszor elmegyek
egy rendezvényre,
mindent egy napra hagyok.
Reggel elmegyek, és este visszajövök,
hogy a gyerekeimmel ébredhessek.
Hogy reggel köszönthessem őket.
Amikor leszálltunk,
jött egy üzenet Cristől.
„Leszálltatok?”
Tudta, mert nézte, ahogy a gépe leszállt.
Azt írtam, „Most szállunk le.”
„Oké, úton vagyok.”
- Hogy vagy? - Jól, és te?
Hogy ment?
- Jól. - Igen?
Igen, remekül.
Hogy vagy? Jó.
Micsoda véletlen. Láttál minket leszállni?
Aha.
Figyeltem.
Párizs nagyjából egy órányira van.
Vártam,
és akkor szálltatok le, amikor jöttem.
Online volt.
Vicces, de akkor futottunk össze először a reptéren.
- Minden rendben? - Igen, jó móka volt.
Oké, drágám…
Hazamegyek a kis őrültekhez.
Sajnáltam őket ma reggel. Lejöttek velem.
Igen, aztán az apjukkal voltak, mintha én lennék a leg...
Aha.
- Nagyszerűek. - Bolondok.
Oké, drágám. Később beszélünk.
- Viszlát holnap! - Rendben.
- Csáó! - Csáó! Sok szerencsét!
Szükségem van a nyugalomra otthon
Crisszel és a gyerekeinkkel.
Szerelmeim!
- Hoztál meglepetést? - Igen, szerelmem.
- Egy Kinder-tojás! - Szerelmeim. Hogy vagytok?
Adj anyának egy puszit! Csak egyet!
Alanának már adtam.
Igen? Remek.
Egy Kinder-tojás!
MADRID, SPANYOLORSZÁG A CSALÁD HÁZA
Amikor először jártam Cristiano házában...
Régen eltévedtem.
Ki akartam menni vízért a konyhába, de nem tudtam, merre van.
Fél óra alatt eljutottam a nappaliba,
mert nem találtam vissza.
Olyan nagy, és én gyerekkorom óta apró lakásokban laktam.
Ha idejössz... eltévedsz.
Nem tudtam...
Azt hiszem, hat hónap után
már megtaláltam minden helyiséget.
- Szia, drágám! Hogy vagytok? Jól? - Helló!
Paula Brito az egyik kedvenc lakberendezőm,
nagyon szorgalmas, és imádom őt.
Most készül a terv az átalakításhoz.
Lehetne... Nem, június elején.
Azért hívtam fel Paulát, mert át fogom alakítani a nagy házat,
és újra fel akarom használni a bútorokat a kis házban.
Szükségem van rá
az átszállításban és az elhelyezésben.
A bútorok nem illenek a kívánt dekorációhoz.
Kár, hogy csak három évesek, nem?
- Igen, három. Négy. - Újra akarom hasznosítani.
- A szomszéd házban. - Aha.
A La Finca-i ház szinte üres.
Kiadtuk és most...
Megmondtam, hogy egységesebb házat akarok.
Ne keverjük a mintákat márvánnyal és lámpákkal.
Nem kellenek műanyag virágok, se könyvek.
Kevesebb holmival nem kell annyi port letörölni.
A lámpának mennie kell.
Nagyon óvatosan kell eltávolítani.
Ez a burkolat a kerettel együtt van?
- Anélkül. - A kő és a keret is megy?
Majd meglátjuk.
- Használhatjuk a keretet, vagy sem? - Használjuk.
A kanapék és a fotelek közül melyik kell?
Áthúzathatjuk őket.
Más anyaggal. Ezt is.
- A szőnyeg? - Nem.
- Másik szín kellene... - A gyapjú miatt...
Az világosabb.
Valami olcsóbb. Nem akarom tönkretenni a kasmírt.
Amióta anya vagyok,
minden egyes döntésemnél gondolok a gyerekekre is.
Mindenben.
Torinóban letettem egy gyapjú- és kasmírszőnyeget,
és az első vacsora alatt, amikor epret ettek,
egy leesett...
A folt még mindig ott van.
Ez egy jó asztal. Armani. Be akarom rakni...
Van a földszinten egy hatalmas üres szoba.
- Három húsz. - Igen.
- Ötször ötösnek kell lennie. - Akkor nem jó.
- Elvisszük a matracot? - Az marad.
- Marad? - Igen, mert tudok olcsóbbat.
- Oda. - Ez remek darab.
Igen. Vadonatúj.
Beteheted...
- Nagyon jó. - Igen.
Megtartom az ágyhoz...
- Ha a szoba kész... - Minden marad.
Paula szakértelme megkérdőjelezhetetlen, remek ember.
Tudja, mi kell nekem.
Ezt meg kell mérnünk.
- Hova tennéd? - Lássuk a másik házat!
Egy harminc.
Kettő hetvenöt.
- Itt minden hatalmas! - Tudom.
Lehetetlen lesz elvinni.
- Egy tonnát nyom. - Igen.
Mi legyen vele?
Adjuk el a neten!
Tízezer eurót is adnak érte.
Ami nem kell, eladjuk.
A nagy ház átalakítása alatt
sok olyan bútor akadt, ami nem kell,
vagy hatalmas méretűnek bizonyultak.
És nem férnének el a kisebb házban.
Megkértem, hogy keressen egy oldalt,
ahol eladhatom őket.
Sok barátom van,
akik használt bútort vesznek.
Ezek a bútorok nem férnek el akárhol.
Gondolom, van egy alkalmazás
a méretes vagy luxusbútoroknak.
Nem tehetem fel őket a Wallapopra.
Több minta kell.
Nagy a kupleráj.
Mit gondolsz?
- Mindhárom szobába egyforma? - Nem, különbözőek.
- A szövetek? - Nézd ezt a színt!
- Ezt a zöldet. - Igen.
- Ez tetszik. - Nagyon elegáns.
Egy rózsaszín, egy zöld, egy kék,
a másikban...
A mi szobánk lehetne vöröses barna. Az olyan érzéki.
Van egy szín, ami tetszene.
Dedar és Hermès.
Számomra az egyes elemek színe nagyon fontos.
Nem lehet ugyanolyan dekoráció
a nappaliban,
mint ott, ahol szórakozol.
Kékből jó ez a szín, nem?
Ez egy szép fejtámla lenne.
Fehér vagy bézs színnel?
Ez a bézs olyan, mint a többi.
Ez az árnyalat olyan, mint ez, mert ez nagyon fehér.
- Ez tetszik? - Várj! Van itt egy…
Ez nagyon tetszik. Így, földes, fehér és földes.
Igen, ez az.
- Tudom, melyik legyen. - Lássuk, mi inspirál a legjobban!
Mesélj! Mi a terved holnapra?
Randizok a barátnőmmel.
Készítsek valami finomságot? Összehozhatok valamit.
Anyának is látnia kell, mert anyós leszek.
Anyós leszek.
Vicces, hogy Júniornak barátnője van.
Megmondtam neki, hogy találkozni akarok vele.
Hogy jóvá hagyjam.
Nem leszek szörnyű anyós.
Puszi!
Már barátnői vannak.
Fiatalon kezdik.
- Még csecsemők, de nőt akarnak. - Igen.
TORINO, OLASZORSZÁG GEORGINA ÉS CRISTIANO HÁZA
Mit akarsz még elvinni?
Ezt a dobozt.
Júnior a Juventusnál játszik.
Amikor látom, hogyan játszik, az apját látom.
Ugyanolyan a személyiségük.
RONALDO
Olyan büszke az apjára.
Amikor valami újat lát tőle egy meccsen,
megnézi a Youtube-on, majd lemásolja és gyakorolja.
Lemegy a kertbe és megcsinálja.
Vagy a nappaliban, de mondtam, hogy vigyázzon
a lámpákkal és az ablakokkal, mert veszélyes.
- Ma kikkel játszotok? - A Milannal.
Lássuk, hány gólt rúgsz.
Legutóbb hármat.
De veszítettünk.
Hat-ötre.
Ha gólt szerez, tudod, mit kell tenned.
Mit fogsz tenni?
Érted teszem.
Imádom, amikor valakinek ajánlja a góljait. Ő és az apja.
És „gyönyörű”.
Most nevetsz?
Mennyi lesz a vége?
Azt mondanám,
hogy Juve hat,
Milan kettő.
Mi az?
Nem? Amikor én is mentem, 14 gólt szereztél.
Mindig veszítettünk, amikor jöttél.
- Ellenük? - Hat-ötre.
- Idén nyerni fogtok. - Aha.
Júnior olyan akar lenni, mint az apja.
Felnéz rá, és…
Képzelje csak el,
hogy focista, és az apja a legjobb a világon.
Ennyi.
Cristianónak megvan ehhez az alkata, a tehetsége.
Megvan benne minden, hogy profi focista legyen.
Ha edz vagy játszik,
szeretem tudni, hogyan megy neki.
Nem lehetek ott,
ezért Gio is kimegy néha.
Amikor hazaér, Cris elmondja, milyen volt.
Elmondja, hogy ment, mit csinált, milyen gyors volt.
Szeretem, ha jól teljesít.
- Mi lett a vége? - Hét-öt a Juvénak.
- Hét-ötre nyertek? - Igen.
Lőtt gólt?
Három gólpasszt adott.
Rendben.
- Remek gólpasszokat. - Oké.
Egyiket sem vetted fel. Küldd el...
Az egyiket elküldtem.
Idővel kiderül.
Sosem erőltetném.
Azt csinál, amit akar.
Hogy őszinte legyek,
azt szeretném neki és a testvéreinek,
hogy boldogok legyenek, és azt csinálják, amit szeretnek.
Mindig támogatni fogom őket.
Gyere, beszélj apáddal! Mondd el, hogyan viselkedtél! Gyere ide!
Beszélj apáddal, és mondd el, mit tettél.
Mondd el!
- Szia, Matthew! - Viselkedtél?
Hé, vedd ki az ujjaidat a szádból!
Hogy viselkedtél?
Nem, mondd el apának!
Így viselkedtél. Nem!
Lefelé!
Nagyon rossz volt.
Alana, gyere ide! Eva, gyere ide!
Az egész ruhám vizes lett.
Mondd el apádnak, hogy viselkedtél.
Tudomást sem vesznek rólam.
A legjobb, amit tehetünk,
hogy neveljük a gyerekeket,
feltétlen szeretettel.
Ezt nem lehet megmagyarázni. Csak egy szülő értheti.
És az,
hogy van melletted nő,
aki stabilitást ad.
A gyerekek nevelése csodálatos.
Majdnem lőttem egy gólt, de...
Remek. Passzoltál.
- Majdnem az összes gólpassz a tiéd volt. - Igen.
Most is buta kérdéseket teszek fel.
Cris sokszor kérdezi, „Mikor tanulod már meg?”
Majd ha Júnior játszani kezd...
Gyerekek, menjünk!
Régen arról álmodtam, hogy csodás családom van.
Hogy otthont teremtek.
Arról, hogy eljön a szőke herceg,
és ez mind megvan.
Csodálatos gyerekekkel,
akik nagyon szeretnek.
És igen, az álmok valóra válnak.
Egy puszit anyának.
Elbújok ide.
MONACO MONACO HERCEGSÉGE
Olyan szép.
Cris azt mondta, „Gio, a hajó Monacóban van.”
„Elviheted a barátaidat.”
Csütörtökön hajnali egykor küldtem az üzenetet.
„Srácok,
csinálunk valami őrültséget?”
Gióval nem lehet tervezni.
A feliratot fordította: Csányi Edina