‫- סדרת ריאליטי של NETFLIX -‬
‫אני ג'ורג'ינה רודריגס, אני בת 27.‬
‫ולפני חמש שנים החיים שלי השתנו.‬
‫- חשיפה: האהבה החדשה‬ ‫של כריסטיאנו רונאלדו -‬
‫- האם לכריסטיאנו רונאלדו יש חברה חדשה? -‬
‫- החברה החדשה של כריסטיאנו‬ ‫חוזרת לעבודתה הרגילה -‬
‫- ג'ורג'ינה מהממת בפסטיבל קאן -‬
‫הודות לאהובי, החיים שלי הפכו לחלום.‬
‫- מיהי ג'ורג'ינה רודריגס? -‬
‫עברתי ממכירה של בגדי יוקרה‬ ‫ללבישה שלהם על השטיח האדום.‬
‫יש לי מיליוני עוקבים, ואני בזוגיות‬ ‫עם הגבר עם הכי הרבה עוקבים בעולם.‬
‫כריסטיאנו בועט…‬
‫שער!‬ ‫-כריסטיאנו!‬
‫הרבה אנשים מכירים את שמי.‬
‫מעטים יודעים מי אני באמת.‬
‫אני ג'ורג'ינה.‬
‫ג'ורג'ינה, תסתכלי לכאן, יפהפייה.‬
‫תמונה, ג'ורג'ינה.‬ ‫-קדימה.‬
‫שום דבר בחיים לא בא לי בקלות.‬
‫הייתי רוצה להזמין את אימא ואבא.‬
‫אז זה לא היה אפשרי.‬
‫סיפור חייה,‬
‫ושל המשפחה שלה,‬
‫דומה מאוד לסיפור שלי.‬
‫שלום.‬
‫כל היום תצלמו אותי?‬
‫אני לא חושבת שאני יוצאת דופן,‬ ‫אבל אני חושבת שאני אישה ברת מזל.‬
‫איך היה היום שלכם, אהובים שלי?‬
‫אני יודעת איך זה שאין לך כלום,‬ ‫ואיך זה שיש לך הכול.‬
‫מה?‬ ‫-אני אוהבת את זה.‬
‫אני צריכה להחליט.‬
‫אתן יודעות איזו אני אוהב.‬ ‫היא צריכה ללבוש ז'אן פול.‬
‫אנחנו אוהדים את פורטוגל!‬ ‫-אולה!‬
‫קדימה!‬
‫אולה!‬
‫"יום הולדת שמח!"‬
‫בניתי את חיי,‬
‫ואני ממשיכה לבנות אותם באהבה.‬
‫זה היה הרגע בו נכנסתי, וג'יו הייתה שם.‬
‫היא בדיוק סיימה לעבוד.‬
‫זאת הייתה הפעם הראשונה שראיתי אותה.‬
‫נשיקות.‬ ‫-אתקשר אלייך אחר כך, יקירה.‬
‫בסדר.‬
‫אלוהים תמיד היווה עבורי השראה‬ ‫ומקור כוח כדי להילחם…‬
‫"ג'ורג'ינה, יש לך לב גדול.‬
‫הלוואי שהיו עוד אנשים כמוך בעולם."‬
‫כדי לדעת מה הכי טוב בשבילי.‬
‫והחתונה?‬
‫הלוואי שזה היה תלוי בי.‬
‫ברור שג'ורג'ינה היא האישה בשבילי.‬ ‫אני לגמרי מאוהב בה.‬
‫- לאהובתי, באהבה -‬
‫היום בו הכרתי את כריסטיאנו‬
‫היה יום חמישי, בקיץ.‬
‫הלכתי לעבודה,‬
‫דרך הרחובות קרטחנה, אורטגה וגאסט.‬
‫הגעתי לגוצ'י, כמו תמיד.‬
‫- גוצ'י -‬
‫סיימתי לעבוד בשעה חמש בערב.‬
‫קולגה שלי התקשר אליי ואמר לי,‬ ‫"ג'יו, אני בחופש,‬
‫אבל אחת הלקוחות שלי בדרך,‬
‫כדי לקנות כמה מעילים.‬
‫בבקשה,‬
‫תישארי עוד חצי שעה ותטפלי בה".‬
‫כשיצאתי מהחנות,‬
‫ראיתי בחור חתיך מאוד,‬
‫בגובה כמעט שני מטרים,‬
‫עם ילד וכמה חברים.‬
‫קפאתי במקום.‬
‫ג'וניור נעמד מולי.‬
‫הוא היה מאוד מנומס, ואמר שלום.‬
‫הם התגרו בו קצת.‬
‫הינה ילד שאומר שלום לבחורה צעירה, יפה.‬
‫היו לי פרפרים בבטן.‬
‫חשבתי, "מה קורה לי?"‬
‫לא יכולתי אפילו להסתכל עליו.‬ ‫התביישתי מאוד.‬
‫זה היה הרגע‬
‫שבו נכנסתי, וג'יו הייתה שם.‬ ‫היא בדיוק סיימה לעבוד.‬
‫זה היה כמו…‬
‫רגע מיידי של…‬
‫אני לא יודע איך לקרוא לזה, היה איזה קליק.‬
‫ואז היא נכנסה לי לראש.‬
‫זאת האמת.‬
‫- רחוב סראנו -‬
‫הוא היה לקוח שלי בגוצ'י.‬ ‫הוא אמר שהוא בא לאירוע.‬
‫הוא שאל אותי אם אהיה שם.‬
‫אמרתי, "כן, גם אני הוזמנתי. אני אקפוץ".‬
‫חשבתי על זה כל היום.‬
‫"מה אני אלבש?‬
‫מה אעשה בשיער?"‬
‫כשהגעתי, הוא היה נראה מהמם.‬
‫אני זוכרת בדיוק מה שנינו לבשנו.‬
‫שתינו קצת שמפניה,‬
‫ואחר כך הייתי צריכה ללכת‬ ‫לארוחת ערב של החברה.‬
‫ממש לא התחשק לי ללכת,‬
‫אבל זה היה טוב, כי ככה רצינו עוד.‬
‫לאט לאט, התחלנו לדבר יותר,‬
‫ודברים התקדמו באופן טבעי. זה לא היה מהיר,‬
‫כי…‬
‫לקח לשנינו בערך חודשיים,‬
‫ובמהלך הזמן הזה‬
‫לא ממש התראינו.‬
‫היו לו הרבה משחקים, גם בנבחרת הלאומית,‬
‫ואז קרה מה שקרה עם אבא שלי…‬
‫נסעתי לאיזה זמן, הייתי עצובה.‬
‫ואז יום אחד נפגשנו באירוע אחר.‬
‫הוא היה עם חברים שלו ועם אחיו, הוגו.‬
‫והוא אמר, "ג'יו, את רוצה לבוא לארוחת ערב?"‬
‫אמרתי, "סוף סוף!‬
‫הגיע הזמן".‬
‫התחלנו להתקרב‬
‫אחרי שנפגשנו באירוע.‬
‫דיברנו עוד קצת,‬
‫ואז הזמנתי אותה לארוחת ערב.‬
‫גם אחי היה שם.‬
‫היא באה לארוחת הערב.‬
‫התרגשתי מאוד.‬
‫בדרך למסעדה,‬
‫הידיים שלנו נגעו קלות זו בזו.‬
‫והרגשתי כאילו הידיים האלה‬
‫כבר היו איתי הרבה פעמים.‬
‫ואחרי שהידיים שלנו נגעו זו בזו בטעות,‬ ‫התחלנו להחזיק ידיים.‬
‫כשהידיים שלנו נגעו זו בזו…‬
‫זה היה רגע…‬
‫מיוחד.‬
‫הידיים שלו הרגישו מוכרות.‬
‫הן התאימו לשלי בצורה מושלמת.‬
‫הלכנו לארוחת ערב,‬
‫ואז חזרתי הביתה.‬
‫התחלתי לעבוד מוקדם ביום למחרת,‬ ‫לו היה אימון מוקדם, משחק…‬
‫לא, לא משחק. הוא אף פעם לא יוצא‬ ‫לארוחת ערב לפני משחק. היה לו אימון.‬
‫הוא הוריד אותי בבית,‬
‫והלב שלי עשה "בום-בום".‬
‫ואז הגיע רגע מיוחד מאוד ביום שבת אחד.‬
‫הוא שיחק נגד אתלטיק.‬
‫ממש רציתי לראות אותו ולהיות איתו,‬ ‫אבל לא רציתי לסמס לו.‬
‫מה הייתי אומרת?‬
‫הוא סימס לי אחרי המשחק.‬
‫הוא אמר, "מה שלומך? איפה את?"‬
‫חשבתי, "אם הייתי אומרת לך שאני בבית,‬ ‫כשהכול מוכן,‬
‫אחרי שניקיתי,‬
‫סיימתי עם הקניות בסופר,‬
‫התלבושת מוכנה,‬ ‫אני מקולחת, יושבת כאן ומחכה?"‬
‫אז אמרתי, "אני נרגעת בבית,‬ ‫בדיוק הלכתי למיטה".‬
‫הוא אמר, "את רוצה ארוחת ערב?"‬ ‫ואמרתי, "בסדר", למרות שאכלתי שעתיים קודם.‬
‫"בסדר, בוא נאכל ארוחת ערב."‬
‫הוא אסף אותי אחרי המשחק.‬
‫גרתי בקומת קרקע.‬
‫ניגבתי את הרצפה‬ ‫ופתחתי את החלונות כדי שהיא תתייבש.‬
‫ואז שמעתי פתאום מכונית, ואמרתי "זה הוא".‬
‫יצאתי בשמחה רבה עם תיק הגב שלי.‬
‫הייתי צריכה להתחיל לעבוד מוקדם למחרת.‬
‫הגענו לבית שלו,‬
‫והפירה שלו כבר היה מוכן, ה…‬
‫הירקות שלו, העוף שלו,‬ ‫ואני אכלתי שוב ארוחת ערב, כמו גברת.‬
‫היא הייתה‬
‫בחורה מושכת מאוד,‬
‫מאוד בוגרת לגילה, באמת.‬
‫אני קצת יותר מבוגר ממנה.‬
‫זה תפס אותי.‬
‫התחלתי להתעניין.‬
‫הוא היה בא אחרי העבודה,‬ ‫הייתי מסיימת בעשר בלילה.‬
‫הוא היה מגיע ב…‬
‫אני זוכרת שלפעמים הוא היה בא ב"בוגאטי".‬
‫הקולגות שלי השתגעו.‬
‫הייתי מגיעה לעבודה באוטובוס,‬ ‫ויוצאת בבוגאטי. אנשים לא האמינו.‬
‫אתם יודעים, בשבילי זה היה משהו "נורמלי".‬
‫היא הייתה החברה שלי.‬
‫אני יודע איזה מכוניות יש לי,‬ ‫אני לא יכול לאסוף אותה במונית.‬
‫אבל זה היה מצחיק,‬ ‫כי היא הייתה יוצאת מהחנות,‬
‫והייתי מחכה לה בחוץ,‬
‫במכוניות הנוצצות האלה שיש לי.‬
‫היא קיבלה את זה בצורה טובה מאוד.‬
‫היא הייתה ממהרת החוצה,‬ ‫נכנסת למכונית, והיינו נוסעים הביתה.‬
‫היא הייתה מסיימת לעבוד בשעה מאוחרת.‬
‫היינו נוסעים הביתה ונכנסים ל"עולם" שלנו.‬
‫התחלת מערכת היחסים שלנו הייתה מיוחדת מאוד.‬
‫ממש נפלאה.‬
‫מעולם לא דמיינתי‬
‫שאתאהב בה עד כדי כך.‬
‫לא ציפיתי לזה, למען האמת.‬
‫אבל אחרי כמה זמן, הרגשתי ש…‬
‫שהיא האישה של חיי.‬
‫- טורינו‬ ‫איטליה -‬
‫בדיוק…‬ ‫-ככה זה.‬
‫שלום.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-מה נשמע?‬
‫בשבילי, הדבר הכי טוב לגבי הנסיעות‬
‫במטוס של כריס,‬
‫זה הצוות שלו, ללא ספק.‬
‫המטוס ממש מקל על החיים, באמת.‬
‫לא הייתי יכולה‬ ‫להיות בשדה תעופה עם כריסטיאנו במשך שעתיים.‬
‫לא הייתי מסוגלת. הייתי מעדיפה לא לטוס.‬
‫את רוצה שאצלם אותך כשאת עולה ומביטה אליי?‬
‫אולי משם, כי השמש בעיניים שלי.‬
‫כשאני טסה, אני תמיד מנסה‬ ‫להביא את אחת החברות שלי,‬
‫כדי שגם הן יוכלו לחוות קצת ממה שיש לי.‬
‫אני אוהבת לחלוק.‬
‫את רוצה שאצלם תמונה?‬
‫כן.‬ ‫-כן?‬
‫הזווית הכי טובה היא מפה.‬
‫כאן.‬ ‫-היא צריכה להיות כאן.‬
‫אנשים תמיד שואלים אותי,‬
‫"אז יש לה המון צלמים, נכון?"‬
‫אני אומרת להם, "אנשים לא מאמינים לי,‬
‫אבל לג'יו אין צלם,‬ ‫והיא גם לא עורכת את התמונות שלה".‬
‫תגרום לה לזרוח.‬
‫- ג'ורג'ינהג'יו: בוקר טוב, פאריס -‬
‫לא ככה.‬
‫משם.‬
‫קצת יותר משם, לא?‬
‫אם אני איתה, אני מצלמת.‬
‫אם ג'וניור שם, הוא עושה את זה.‬ ‫הוא מצלם תמונות מדהימות.‬
‫ג'וניור, או מי שלא נמצא שם.‬
‫בספירה לשלוש, קדימה.‬
‫אחת, שתיים ושלוש.‬
‫יש יותר מדי שמש. מספיק.‬
‫אני טסה לפאריס לסטודיו של ז'אן פול,‬
‫כי אני מתכוננת לפסטיבל קאן,‬
‫ואני מחפשת שמלה.‬
‫לחיים, יקירתי.‬
‫טבעי לגמרי, בלי תוספים.‬
‫בלי פלסטיק.‬
‫הינה זה.‬
‫הצבע אפילו יותר יפה.‬
‫בתמונה הוא לא נראה כל כך יפה.‬
‫אלנה…‬
‫היא אחת החברות הכי טובות שלי.‬
‫היא עוזרת לי עם המראה שלי,‬
‫עם הילדים, עם הכול.‬
‫אנחנו מבינות זו את זו בצורה מושלמת.‬
‫כשאני צריכה לטוס,‬
‫הקייטרינג שרבקה מכינה לי נותן לי כוח.‬
‫רבקה היא הכי טובה שיש.‬
‫אנחנו מדברים על הקייטרינג‬ ‫שאת בוחרת עבורנו.‬
‫תודה.‬
‫זה החלק הכי טוב בטיסה.‬
‫טוב, הצוות הוא החלק הכי טוב, כולכם.‬
‫כלומר…‬
‫תודה.‬ ‫-זה מה שנותן לי כוח.‬
‫רבקה מצאה קייטרינג מעולה.‬
‫הם מכינים אומלט ספרדי מעולה,‬
‫והיא קונה את האיבריקוס שאני אוהבת.‬
‫היא מכינה הכול בצורה נהדרת.‬
‫זה מעולה. זה המתאבן הכי טוב.‬
‫אני אפגוש את ז'אן פול‬
‫עם מותניים גדולות פי שמונה.‬
‫נגיד להם, "תגדילו את זה בשני סנטימטר".‬
‫בקיץ יורדים במשקל.‬
‫אתה, אולי.‬
‫אני לא.‬ ‫-באמת?‬
‫תמיד מזיעים יותר.‬
‫אני לא מזיעה.‬
‫נכון?‬
‫ובחופשות הקיץ אוכלים. אני אוכלת המון.‬
‫אם זה היה בשביל האוכל,‬ ‫הייתי בחופשה כל השנה,‬
‫כי אתה צריך לראות איך אני אוכלת.‬
‫היא בחורה בריאה.‬
‫ג'יו לא סומכת על אנשים שלא אוכלים.‬ ‫-נכון.‬
‫אני אוכלת הרבה, ואנשים אומרים לי,‬ ‫"אולי תצומי יום שלם?"‬
‫"מי, אני? עם כל האנרגייה‬ ‫שאני צריכה כדי לעבור את היום?"‬
‫אני מקבלת את האנרגייה שלי מאוכל, נקודה.‬
‫רמון הוא אחד הסוכנים שלי,‬ ‫והוא יצר איתי קשר‬
‫כשהתחלתי לצאת עם כריסטיאנו.‬
‫הרבה סוכנויות יצרו איתי קשר.‬
‫נפגשתי איתו לקפה קרוב לבית שלי,‬ ‫בשדרות אמריקה.‬
‫היה לנו חיבור טוב מהתחלה,‬ ‫והינה אנחנו היום.‬
‫אני אוהבת לעבוד איתו,‬ ‫והלוואי שזה ימשיך עוד שנים רבות.‬
‫ג'ורג'ינה, מקרוב, היא נהדרת,‬
‫כי היא לא מרוכזת רק בעצמה.‬
‫היא כזאת ששואלת עליי.‬
‫היא שואלת על האחיינים שלי,‬ ‫היא שואלת על… אתם מבינים?‬
‫על בת הזוג שלי.‬
‫היא טובה עם אנשים.‬
‫אני מניח שגם זה חלק מהקסם של ג'יו.‬
‫- פאריס‬ ‫צרפת -‬
‫יש לי זיכרונות נהדרים מפאריס.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-למה?‬
‫זה היה הטיול הראשון שלי עם כריס.‬ ‫-אה, נכון, נסעתם ליורו-דיסני, לא?‬
‫כן.‬
‫זה הזכיר לי…‬
‫את הפעם הראשונה‬ ‫שבה דרכתי בעיר הרומנטית הזאת.‬
‫איך זה היה? תספרי.‬ ‫-כן.‬
‫הוא היה בתחפושת.‬
‫הייתה לכם… איפה קניתם את הפאה?‬ ‫-אני לא יודעת, הם ארגנו את זה.‬
‫היו לי כמה פאות במדריד, עם שיער אמיתי.‬
‫הפאות נראו טוב יותר מהשיער שלי, ברצינות.‬
‫הן היו מעולות. אמרתי, "בסדר,‬
‫אני אקח את הסיכון.‬
‫אני אחבוש פאה, אלבש צעיף,‬
‫ארכיב משקפיים,‬
‫וניסע לדיסנילנד".‬
‫עם ג'קט. גדול.‬
‫הפאה הייתה רעיון שלך?‬ ‫-לא.‬
‫ממש לא, לא היה לי מושג שהפפראצי קיימים.‬
‫לא ידעתי שהם קיימים,‬ ‫לא הכרתי את המקצוע שלהם.‬
‫בשלב מסוים,‬
‫אני לא זוכר איפה בדיוק היינו,‬
‫אבל רכבת ההרים התהפכה,‬ ‫והפאה כל הזמן החליקה לאחור.‬
‫היא כאילו קפצה.‬
‫ניסיתי להשאיר אותה על הראש.‬
‫היו אנשים למטה שהסתכלו עליי,‬
‫וחיכו לראות משהו.‬
‫הפאה החליקה, וחשבתי, "הם יתפסו אותי".‬
‫החזרתי אותה למעלה,‬
‫הצעיף…‬
‫יש לי כאן דבר כזה בצוואר, כמו לאבא שלי,‬
‫צוואר ארוך, והחלק הזה בולט קצת.‬
‫ואנשים אמרו, "זה כריסטיאנו".‬
‫הם התחילו לדבר איתי. החיוך…‬
‫כי אנשים שבאמת מכירים אותי,‬ ‫קשה לעבוד עליהם.‬
‫צריך תחפושת ממש טובה.‬
‫הם זיהו אותו.‬
‫הילדים זיהו אותו.‬
‫הוא היה עם פאה, עם הצעיף שלי,‬
‫אבל הם זיהו את הלסת ואת הגרגרת שלו.‬ ‫אתה מבין? הילדים זיהו אותו.‬
‫גם כאן כולם אוהבים כדורגל, נכון?‬
‫אם הייתי צריך לעשות את זה היום,‬ ‫הייתי עושה את זה שוב. זה היה רגע…‬
‫שבו אתה שוב כמו ילד.‬
‫אתם יודעים, הדברים האלה, להתחבא…‬ ‫זה כמו פעם, כשהיית בבית הספר.‬
‫אתה מתנשק עם חברה שלך בפעם הראשונה,‬ ‫ומסתתר כדי שחברים שלך לא יראו.‬
‫נהניתי מזה מאוד,‬
‫כי זה היה עם בחורה שיצאתי איתה.‬
‫כמו חברים.‬
‫אני אומר לכם, זה סיפור נהדר.‬
‫אני עדיין זוכר את זה,‬
‫וזה היה אחד הרגעים‬ ‫הכי נחמדים שהיה לג'יו איתי.‬
‫זה היה בתחילת הקשר,‬ ‫ואלה רגעים בלתי נשכחים.‬
‫אלבה, הסטייליסטית, כבר שם, מחכה לנו.‬
‫וגם גרגורי שם. הם ידאגו לנו.‬
‫הם פתחו את הסטודיו של גוטייה בשבילנו,‬ ‫כדי שנוכל למצוא את השמלה לקאן.‬
‫מה שככל הנראה יקרה זה שאת תמדדי משהו,‬
‫הם יעשו לך מדידות,‬ ‫ויכינו העתק של שמלה אייקונית מהמותג.‬
‫בסדר.‬ ‫-של השמלה שהכי תאהבי.‬
‫אני לא יודע אם ידעת‬ ‫שלגוטייה יש היום יום הולדת.‬
‫אולי זאת הסיבה שהוא לא כאן.‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬ ‫-איזה צירוף מקרים.‬
‫אם הייתי יודעת, הייתי קונה מתנה.‬
‫נכון.‬ ‫-רמון, עכשיו אתה אומר לי?‬
‫כלומר…‬ ‫-כשאנחנו מגיעים עוד שתי דקות?‬
‫היית יכולה להביא קצת שינקן.‬
‫שינקן… אפילו אכלתי כזה במטוס.‬
‫הייתי יכולה להכין איבריקוס.‬ ‫-הבשר היה מעולה.‬
‫ואז הוא היה אומר, "אני צמחוני".‬
‫- ז'אן פול גוטייה -‬
‫גרגורי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב, מה שלומך?‬
‫טוב.‬
‫היי. גרג.‬ ‫-שלום.‬
‫מה נשמע?‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫נעים מאוד.‬
‫היי, ג'ורג'ינה. גרג.‬ ‫ברוכה הבאה לז'אן פול גוטייה.‬
‫ולפאריס השמשית.‬
‫- ז'אן פול גוטייה -‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫היי.‬
‫הסטודיו של ז'אן פול‬
‫מלא באומנות, מקיר לקיר.‬
‫זה מדהים.‬
‫כאן יש אוסף פריטים‬ ‫מקולקציית אביב-קיץ 2020,‬
‫קולקציית הקוטור האחרונה של גוטייה,‬
‫וגם פריטים מהארכיון.‬
‫זה כבוד להיות פה.‬
‫יפה, נכון?‬
‫רציתי להגיע לסטודיו‬
‫ולקבל הזדמנות לגעת‬ ‫ולראות את העיצובים שלו מקרוב.‬
‫זה של ליידי גאגא,‬
‫בקליפ של G.U.Y.‬
‫אה, נכון.‬
‫היה לה קישוט גדול עם נוצות על הראש.‬ ‫-כן.‬
‫זה היה אחד הלוקים הראשונים‬ ‫של נעמי קמפבל בשנות ה-2000.‬
‫אלה יכולים להיות פריטים במוזאון יותר מאשר…‬
‫כן. האמת היא שהם חזרו ממוזאון לאחרונה.‬ ‫-כן.‬
‫אין לי מילים כדי לתאר‬
‫את הבניין הזה עם חלונות הוויטראז'ים,‬
‫את המדרגות הנהדרות האלה,‬
‫את שמלות ההוט-קוטור האלה שלבשו סלבריטאיות.‬
‫זה היה קסום‬ ‫לבקר בסטודיו של ז'אן פול גוטייה.‬
‫אוקיי, בואי נמדוד משהו.‬
‫תרגישי בבית.‬
‫אהבתי את זאת.‬
‫אף פעם לא לבשתי דבר כזה,‬ ‫אבל אני לא יודעת אם זה הצבע הנכון ביולי.‬
‫נכון.‬ ‫-אבל היא נהדרת.‬
‫לפסטיבל קאן ביולי, אולי…‬
‫השמלה הזאת הייתה שייכת ל…‬
‫הם הכינו העתק שלה ללקוחת הוט-קוטור,‬
‫והיא נפטרה, אז עכשיו את יכולה…‬
‫הייתה לה בלעדיות.‬ ‫-כמובן.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-מדהים.‬
‫אופנה היא אומנות, בריאה. זאת פנטזיה,‬
‫זאת נשיות, גבריות…‬
‫יופי.‬
‫יפהפה!‬
‫בחיי, נראה כאילו היא נוצרה בשבילך.‬
‫כן, זו התאמה מושלמת.‬
‫איך זה מרגיש?‬ ‫-טוב מאוד.‬
‫מה שאני אוהבת בשמלה הזו זה ה… כן.‬
‫זה נהדר.‬ ‫-בדיוק.‬
‫הלן, מה את חושבת על זה?‬
‫בלי זה, אפשר לראות את כל המחוך.‬
‫את כל הגזרה, ככה.‬
‫אני חושבת שעדיף בלי זה.‬
‫היא יפהפייה.‬ ‫-את שמחה?‬
‫כן.‬
‫אהבה ראשונה.‬
‫אני אוהבת אופנה. אני חיה אותה.‬
‫אהבת אותה?‬ ‫-היא מבליטה לך את התחת.‬
‫כדי שיראו את החלק האחורי.‬
‫הייתי אוהבת אותה‬
‫עם פחות אימרה.‬
‫אבל…‬
‫בואי ננסה עוד אחת.‬
‫מוצא חן בעיניכם?‬
‫אני מרגישה שאני חיה בחלום.‬
‫המון פעמים ראיתי כוכבות‬ ‫לובשות את הבגדים המעוצבים שלו,‬
‫והאפשרות שיש לי לגעת בהם, זה עדיין קצת…‬
‫קשה להאמין.‬
‫היום היה יום מעולה, יקירה.‬
‫זה היה חלום, נכון? אני אומרת לך.‬
‫בכל פעם שיש לי‬
‫אירוע,‬
‫אני מנסה לעשות הכול באותו יום.‬
‫אני נוסעת בבוקר וחוזרת בערב או בלילה,‬
‫כדי שאוכל להתעורר בבוקר,‬ ‫לוודא שהילדים שלי בסדר,‬
‫ולהגיד להם בוקר טוב.‬
‫ממש כשנחתנו,‬
‫קיבלתי הודעה מכריס.‬
‫הוא שאל, "את נוחתת?"‬
‫הוא ידע, כי הוא ראה שהמטוס שלו נוחת.‬
‫אמרתי, "אני בדיוק נוחתת עכשיו",‬ ‫והוא אמר, "בסדר, אני בדרך".‬
‫מה נשמע?‬ ‫-טוב, מה שלומך?‬
‫איך היה?‬
‫טוב.‬ ‫-כן?‬
‫כן, טוב מאוד.‬
‫מה שלומך? טוב?‬
‫איזה צירוף מקרים! ראית אותנו נוחתים?‬ ‫-כן.‬
‫השגחתי.‬
‫פאריס היא במרחק של כשעה טיסה.‬
‫חיכיתי, ובדיוק…‬
‫בדיוק כשנכנסנו, המטוס נחת.‬
‫היא הייתה אונליין.‬
‫מצחיק, זו הייתה הפעם הראשונה‬ ‫שנפגשנו במקרה בשדה התעופה.‬
‫אז הכול בסדר?‬ ‫-כן, היה כיף מאוד.‬
‫טוב, יקירתי, אז…‬
‫אני אסע הביתה למשוגעים.‬
‫ריחמתי עליהם הבוקר. הם ירדו איתי למטה,‬
‫ו…‬ ‫-כן, והם היו עם אבא שלהם, כאילו אני הכי…‬
‫כן.‬
‫הם נהדרים.‬ ‫-הם משוגעים.‬
‫טוב, נדבר אחר כך.‬
‫נתראה מחר.‬ ‫-בסדר.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות. בהצלחה, כריס.‬
‫הרוגע שאני צריכה הוא בבית,‬
‫עם כריס ועם הילדים שלנו.‬
‫אהובים שלי!‬
‫הבאת לי הפתעה?‬ ‫-כן, אהוב שלי.‬
‫ביצת קינדר!‬ ‫-אהובים שלי, מה שלומכם?‬
‫תנו לאימא נשיקה. רק נשיקה.‬
‫אימא, נתתי לאלנה נשיקה.‬
‫כן? יופי!‬
‫ביצת קינדר!‬
‫- מדריד, ספרד -‬
‫- הבית המשפחתי -‬
‫בפעם הראשונה שבאתי לבית של כריסטיאנו…‬
‫טוב, הלכתי לאיבוד.‬
‫ניסיתי להגיע למטבח כדי לשתות מים,‬ ‫ולא ידעתי לאן ללכת.‬
‫לקח לי חצי שעה להגיע לסלון,‬
‫כי לא ידעתי איך לחזור.‬
‫זה בית ענק, ומאז שהייתי ילדה,‬ ‫תמיד גרתי בדירות קטנטנות.‬
‫אז נכנסתי לכאן ו… הלכתי לאיבוד.‬
‫לא ידעתי…‬
‫אני חושבת שאחרי שהייתי כאן חצי שנה,‬
‫הצלחתי לאתר את כל החדרים, וזה היה בסדר.‬
‫שלום, יקירה, מה שלומך?‬ ‫-שלום.‬
‫פאולה בריטו היא אחת ממעצבות הפנים‬ ‫שאנחנו סומכים עליהן.‬
‫היא אישה חרוצה מאוד, ואני אוהבת אותה.‬
‫הם משרטטים עכשיו את התוכנית לבנייה.‬ ‫-כן.‬
‫היא תהיה מוכנה בסוף… לא, בתחילת יוני.‬
‫הזמנתי את פאולה‬ ‫כי אני מתכוונת לשפץ את הבית הגדול,‬
‫ואני רוצה לחדש את הרהיטים‬
‫ולקחת אותם לבית הקטן.‬
‫מכיוון שהיא תכניס אותם,‬ ‫אני רוצה שהיא תעזור לי עם ההעברה וההתקנה.‬
‫הרהיטים לא מתאימים לעיצוב שאני רוצה.‬
‫חבל, כי הם רק מלפני שלוש שנים, נכון?‬
‫כן, שלוש שנים. ארבע.‬ ‫-אני רוצה לחדש אותם.‬
‫הבית הסמוך…‬ ‫-כן.‬
‫הבית בלה-פינקה, ממש ריק.‬
‫שכרנו אותו, ועכשיו…‬
‫אז אמרתי לה,‬ ‫"אני רוצה שהבית הזה יהיה יותר אחיד.‬
‫אל תערבבי הדפסים עם שיש, עם אורות.‬
‫אל תוסיפי פרחים מפלסטיק, אל תכניסי ספרים.‬
‫בלי הרבה דברים, כדי שיהיה פחות אבק לנקות".‬
‫אז חשבתי שהמנורה חייבת ללכת.‬
‫הבחורים שלך יצטרכו לבוא‬ ‫ולהעביר אותה בזהירות רבה.‬
‫אמרת לי שהאבן הזאת‬ ‫באה עם המסגרת, או בלעדיה?‬
‫בלי.‬ ‫-הכול יוצא, האבן והמסגרת?‬
‫נצטרך לראות.‬
‫נוכל להשתמש במסגרת, או לא?‬ ‫-נשתמש בה.‬
‫מבין הספות והכורסאות האלה,‬ ‫באיזו היית משתמשת?‬
‫אפשר לרפד אותן.‬
‫להחליף את הבד. גם של זו.‬
‫השטיח?‬ ‫-לא.‬
‫הייתי בוחרת בצבע אחר.‬ ‫-בגלל הצמר…‬
‫הצמר בהיר יותר.‬
‫משהו זול יותר.‬ ‫אני לא רוצה להרוס את הקשמיר.‬
‫מאז שהפכתי לאימא,‬
‫אני תמיד חושבת על הילדים‬ ‫כשאני בוחרת כל דבר.‬
‫בטורינו בחרתי בשטיח מצמר וקשמיר,‬
‫וכבר בארוחת הערב הראשונה הם אכלו תותים,‬
‫אחד נפל,‬
‫והכתם עדיין שם.‬
‫זה שולחן טוב, של ארמאני,‬ ‫ואני רוצה לשים אותו ב…‬
‫יש למטה חדר ענק וריק לגמרי.‬
‫שלושה מטרים ועשרים.‬ ‫-כן.‬
‫החדר צריך להיות בגודל של 5 על 5 כדי לנשום.‬ ‫-נכון, אין מקום.‬
‫אנחנו לוקחים את המזרן?‬ ‫-אני משאירה אותו.‬
‫את משאירה אותו?‬ ‫-כן, כי אני יכולה לקחת אחד זול יותר.‬
‫לשם.‬ ‫-כן, זה מזרן טוב.‬
‫כן, הוא חדש לגמרי.‬
‫כן.‬ ‫-אפשר להכניס אותו…‬
‫הוא מצוין.‬ ‫-כן.‬
‫אני אשמור אותו למיטה…‬
‫כשהחדר יהיה מוכן.‬ ‫-נשאיר כאן הכול.‬
‫פאולה, כאשת מקצוע,‬ ‫היא מאוד נלהבת, היא כיפית.‬
‫היא מבינה מה אני צריכה.‬
‫צריך למדוד את זה.‬
‫איפה תשימי את זה?‬ ‫-בואי נראה את הבית השני.‬
‫מטר ושלושים.‬
‫שני מטרים ו-75 ס"מ.‬
‫הכול כאן אקסטרה אקסטרה לארג'!‬ ‫-אני יודעת.‬
‫יהיה בלתי אפשרי לקחת את זה.‬
‫הוא שוקל המון.‬ ‫-נכון.‬
‫אז מה נעשה איתו?‬
‫נמכור אותו באינטרנט.‬ ‫תוכלי לקבל עליו עשרת אלפים יורו.‬
‫אז כל מה שלא אקח, נמכור.‬
‫כחלק מהשיפוצים בבית הגדול,‬
‫יש לנו הרבה רהיטים שלא אשתמש בהם,‬
‫והם בנויים לפי מידה, והם עצומים.‬
‫הם לא ייכנסו בבית הקטן יותר.‬
‫ביקשתי ממנה שתברר‬ ‫לגבי אתר אינטרנט שבו אוכל למכור אותם.‬
‫יש לי המון חברים שכשהם צריכים רהיטים,‬
‫הם קונים יד שנייה.‬
‫הרהיטים האלה לא יתאימו להרבה בתים.‬
‫אני מניחה שיש איזושהי אפליקציה‬
‫לרהיטים גדולים במיוחד או לפריטי יוקרה,‬
‫כי אי אפשר לשים אותם ב"Wallapop", למשל.‬
‫אני אביא עוד דוגמאות.‬
‫יש כאן בלגן רציני.‬
‫מה את חושבת?‬
‫אותו דבר לשלושת החדרים?‬ ‫-לא, דברים שונים.‬
‫הבדים?‬ ‫-תראי את הצבע הזה.‬
‫הירוק הזה.‬ ‫-כן.‬
‫אני אוהבת את זה.‬ ‫-הוא ממש אלגנטי.‬
‫אחד בוורוד, אחד בירוק, אחד בכחול,‬
‫ועוד אחד ב…‬
‫אני חושבת על צבע ערמון לחדר שלנו,‬ ‫זה חושני מאוד.‬
‫יש לי כאן צבע שימצא חן בעינייך.‬
‫זה של "דדאר" ו"הרמס".‬
‫בשבילי, הצבע של כל אלמנט חשוב מאוד.‬
‫לא צריך להשתמש באותו עיצוב‬
‫בסלון שלך‬
‫ובמקום שבו שאת אוהבת לבלות.‬
‫בכחול, הצבע הזה יפה, לא?‬
‫זה יהיה ראש-מיטה מקסים.‬
‫עם לבן או עם בז'?‬
‫הבז' הזה הוא כמו האחרים.‬
‫הגוון הוא כמו זה, כי הוא לבן מאוד.‬
‫זה מוצא חן בעינייך?‬ ‫-אני… רגע, יש את זה…‬
‫זה מאוד מוצא חן בעיניי.‬ ‫משהו כזה, אדמתי. לבן ואדמתי.‬
‫בסדר, זהו זה.‬
‫אני יודעת איזה.‬ ‫-נראה מה נותן לנו הכי הרבה השראה.‬
‫אז מה התוכנית שלך למחר?‬
‫לצאת עם חברה שלי.‬
‫אתה רוצה שאכין לך חטיף?‬ ‫אני יכולה לארגן משהו.‬
‫אימא צריכה לבחון אותה,‬ ‫כי אני אהיה החותנת שלה.‬
‫אני אהיה חותנת.‬
‫זה מצחיק שלג'וניור יש חברה.‬
‫אמרתי לו שאני חייבת לפגוש אותה,‬
‫ושאני צריכה לאשר אותה.‬
‫אני לא אהיה חותנת שהיא קוץ בתחת, באמת.‬
‫נשיקות.‬
‫יש לו כבר חברה.‬
‫הבחורים האלה מתחילים בגיל צעיר.‬
‫הם עוד תינוקות, והם רוצים חברות.‬ ‫-כן.‬
‫- טורינו, איטליה -‬
‫- הבית של ג'ורג'ינה וכריסטיאנו -‬
‫מה עוד אתה רוצה לקחת?‬
‫אני צריך לקחת את כל מה שיש בארגז הזה.‬
‫ג'וניור משחק ביובנטוס.‬
‫כשאני רואה אותו משחק, אני רואה את אבא שלו.‬
‫יש להם את אותו אופי.‬
‫- רונאלדו -‬
‫הוא גאה בו מאוד.‬
‫כל פעם שהוא רואה‬ ‫שאבא שלו עושה משהו חדש במשחק,‬
‫הוא צופה בזה ביוטיוב,‬ ‫מעתיק את זה ומתאמן על זה.‬
‫הוא יורד לגינה ועושה את זה.‬
‫או בסלון,‬
‫אבל אמרתי לו שייזהר‬ ‫על המנורות ועל החלונות, כי זה מסוכן.‬
‫אז נגד מי אתם משחקים היום?‬ ‫-מילאן.‬
‫בוא נראה כמה גולים תבקיע היום.‬
‫במשחק הקודם הבקעתי שלושה, אני חושב.‬
‫אבל הפסדנו.‬
‫שש-חמש.‬
‫אם תבקיע, אתה יודע מה לעשות.‬
‫מה תעשה?‬
‫את האות ג', כמו השם שלך.‬
‫אני אוהבת שהוא מקדיש לי את השערים שלו.‬ ‫הוא ואבא שלו.‬
‫וגם כמו "גברת יפה".‬
‫אתה צוחק, הא?‬
‫מה תהיה התוצאה היום, לדעתך?‬
‫היום, בוא נראה…‬
‫יובה-שש,‬
‫מילאן-שתיים.‬
‫מה?‬
‫לא? פעם כשהייתי באה, היית מבקיע 14 גולים.‬
‫לא, הפסדנו כשבאת.‬
‫נגדם?‬ ‫-שש-חמש.‬
‫טוב, השנה אתם תנצחו.‬ ‫-כן.‬
‫ג'וניור רוצה להיות כמו אבא שלו.‬ ‫הוא מעריץ את אבא שלו, ו…‬
‫תחשבו מה זה,‬
‫להיות שחקן כדורגל,‬ ‫כשאבא שלך הוא הכי טוב בעולם.‬
‫ככה זה.‬
‫לכריסטיאניטו יש את המבנה הגופני,‬ ‫את הפוטנציאל.‬
‫אני חושב שיש לו מה שצריך‬ ‫כדי להיות שחקן כדורגל מקצועני.‬
‫כשהוא מתאמן או משחק,‬
‫אני אוהב לדעת איך הולך לו.‬
‫מכיוון שאני לא יכול להיות שם כדי לראות,‬
‫ג'יו הולכת לראות אותו מדי פעם,‬ ‫והוא מספר לי בעצמו כשהוא חוזר הביתה.‬
‫הוא מספר לי איך הלך,‬ ‫מה הוא עשה, כמה מהיר הוא היה,‬
‫ואני שמח כשהולך לו טוב.‬
‫מה הייתה התוצאה?‬ ‫-שבע-חמש ליובה.‬
‫הם ניצחו שבע-חמש?‬ ‫-כן.‬
‫הוא הבקיע?‬
‫לא, הוא בישל שלושה שערים.‬
‫אה, בסדר.‬
‫בישולים מעולים.‬ ‫-בסדר.‬
‫לא צילמת אף אחד מהם. תשלחי לי…‬
‫שלחתי לך אחד מהם.‬
‫ימים יגידו.‬
‫אני אף פעם לא אפעיל עליו לחץ.‬
‫הוא יעשה מה שהוא רוצה.‬
‫בשיא הכנות,‬
‫מה שאני רוצה בשבילו ובשביל הילדים האחרים‬
‫זה שהם יהיו מאושרים‬ ‫ויבחרו מה הם רוצים להיות.‬
‫אני תמיד אתמוך בהם.‬
‫בוא לדבר עם אבא שלך.‬ ‫תגיד לו איך התנהגת. בוא הנה.‬
‫דבר עם אבא ותגיד לו מה עשית.‬
‫תגיד לו.‬
‫היי, מתיו.‬ ‫-התנהגת יפה?‬
‫היי, תוציא את האצבעות מהפה.‬
‫איך התנהגת?‬
‫לא, תגיד לאבא.‬
‫אה, ככה התנהגת. לא!‬
‫תוריד את זה.‬
‫רע מאוד.‬
‫אלנה, בואי הנה. אווה, בואי.‬
‫הרטבתי את הבגדים ואת המכנסיים שלי.‬
‫בואו להגיד לאבא שלכן איך התנהגתן.‬
‫הן מתעלמות ממני לגמרי.‬
‫הדבר הכי טוב שיכול להיות לנו‬
‫זה ילדים, לחנך אותם,‬
‫להרגיש אהבה ללא תנאי.‬
‫זה משהו שאי אפשר להסביר.‬ ‫רק הורים מבינים על מה אני מדבר.‬
‫וכשיש לצידך, אני אומר שוב,‬
‫אישה שנותנת לך את היציבות הזאת,‬
‫אז החינוך של הילדים נהדר.‬
‫כמעט הבקעתי שער, אבל…‬
‫מצוין, מסרת את הכדור.‬
‫כמעט כל הבישולים היו שלך.‬ ‫-כן.‬
‫עד היום אני שואלת שאלות מטופשות.‬
‫כריסטיאנו אומר, "אלוהים, מתי תלמדי?"‬
‫ואני עונה לו, "אולי כשג'וניור יתחיל לשחק".‬
‫בואו, ילדים.‬
‫כילדה, חלמתי שתהיה לי משפחה נהדרת.‬
‫שנבנה ביחד בית.‬
‫חלמתי שיהיה לצידי נסיך מקסים,‬
‫ועכשיו יש לי את זה.‬
‫עם ילדים מקסימים,‬
‫שנותנים לי המון אהבה.‬
‫וכן, אני יכולה להגיד שחלומות מתגשמים.‬
‫נשיקה לאימא.‬
‫אני מתחבא כאן מתחת.‬
‫- מונקו‬ ‫נסיכות מונקו -‬
‫איזה יופי.‬
‫כריס אמר לי, "ג'יו, הסירה במונקו.‬ ‫את יכולה לקחת את חברים שלך".‬
‫שלחתי הודעה בשעה אחת בבוקר ביום חמישי.‬
‫"חבר'ה,‬
‫בא לכם לעשות משהו משוגע?"‬
‫עם ג'יו אי אפשר לתכנן כלום.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬