EN REALITYSERIE FRA NETFLIX
Jeg hedder Georgina Rodríguez, og jeg er 27 år.
For fem år siden forandrede mit liv sig.
HOLA! AFSLØRER CRISTIANO RONALDOS NYE KÆRLIGHED
HAR CRISTIANO RONALDO EN NY KÆRESTE?
CRISTIANOS NYE KÆRESTE VENDER TILBAGE TIL JOBBET
GEORGINA STRÅLER I CANNES
Takket være min elskede er mit liv en drøm nu.
HVEM ER GEORGINA RODRÍGUEZ?
Jeg gik fra at sælge luksus til at bære den på den røde løber.
Jeg har millioner af følgere og er sammen med verdens mest fulgte mand.
Cristiano skyder…
- Mål! - Cristiano!
Mange kender mit navn.
Få ved, hvem jeg er.
Jeg hedder Georgina.
Georgina! Kig herhen, smukke.
- Et billede, Georgina. - Kom nu.
Intet har været nemt for mig.
Jeg ville gerne have inviteret mor og far.
Det var ikke muligt.
Historien om hendes liv
og hendes familie
minder meget om min.
Hej!
Vil I tage billeder af mig hele dagen?
Jeg mener ikke, jeg er noget særligt, men jeg er en heldig kvinde.
Hvordan har I haft det, mine elskede?
Jeg har prøvet at have ingenting, men også at have det hele.
- Hvad så? - Fantastisk.
- Jeg må beslutte mig. - I ved, hvilken en jeg kan lide.
Det skal være Jean Paul.
- Vi hepper på Portugal! - Olé!
Kom så!
Olé!
Tillykke med fødselsdagen!
Jeg har opbygget mit liv
og fortsætter med at opbygge det med kærlighed.
Jeg kom gående ind, og Gio stod der.
Hun havde lige fået fri.
Det var første gang, jeg så hende.
- Kys. - Jeg ringer senere, skat.
Okay.
Gud giver mig inspiration og styrke til at kæmpe…
"Georgina, du har et stort hjerte.
Jeg ville ønske, der var flere som dig i verden."
…og vide, hvad der er bedst for mig.
Og brylluppet?
Det er ikke op til mig!
Georgina er den rette for mig.
Jeg er håbløst forelsket i hende.
TIL MIN ELSKEDE MED KÆRLIGHED
Den dag, jeg mødte Cristiano,
var en torsdag om sommeren.
Jeg tog på arbejde
på Cartagena Street, Ortega og Gasset Street.
Jeg ankom til Gucci, som hver dag.
Jeg fik fri fra arbejde klokken fem.
En af mine kolleger ringede og sagde: "Jeg er på ferie,
men en af mine kunder er på vej
for at købe nogle frakker."
"Vær sød
at blive en halv time mere og tage dig af hende."
Da jeg forlod butikken,
fik jeg øje på en rigtig flot fyr
på næsten to meter med et barn og nogle venner.
Jeg stoppede brat op.
Júnior stoppede foran mig,
super høflig og sagde hej.
De drillede ham lidt.
Her er et barn, der siger hej til en ung pige. En smuk pige.
Jeg havde sommerfugle i maven.
Jeg tænkte: "Hvad er der galt med mig?"
Jeg turde ikke engang se på ham.
Det var det øjeblik,
jeg kom ind, og Gio var der. Hun forlod arbejdet.
Det var
en øjeblikkelig…
Jeg kan ikke sætte ord på det. Noget klikkede.
Det var sådan, hun kom ind i mit hoved.
Det er hele sandheden.
Han var min klient på Gucci. Han sagde, han skulle til et event.
Han spurgte, om jeg kom,
og jeg sagde: "Ja, jeg er også blevet inviteret."
Jeg tænkte over det hele dagen.
"Hvad skal jeg tage på,
og hvilken frisure?"
Da jeg ankom, så han supergodt ud.
Jeg husker præcis, hvad vi begge to havde på.
Vi fik lidt champagne.
Bagefter skulle jeg til firmamiddagen.
Jeg havde slet ikke lyst til at tage med,
men det var godt, for så ville vi have mere.
Vi begyndte at tale mere og mere,
og tingene udviklede sig naturligt. Det gik ikke hurtigt,
fordi
det tog os to måneder,
og i den periode
så vi ikke særlig meget til hinanden.
Han havde en masse kampe og træning med landsholdet,
og så skete der det med min far.
Jeg var væk et stykke tid og var ked af det.
En dag mødtes vi til en anden begivenhed.
Han var sammen med sine venner og sin bror Hugo.
Han spurgte: "Gio, vil du med ud at spise?"
Jeg sagde: "Endelig. Nu sker det."
Vi begyndte at komme tættere på hinanden,
fordi vi mødtes til forskellige events.
Vi talte lidt mere,
og jeg inviterede hende ud at spise sammen med min bror.
Det ville hun gerne.
Jeg var så spændt.
På vej hen til restauranten rørte vores hænder ved hinanden.
Og det føltes, som jeg havde rørt de hænder
mange gange.
Og efter det øjeblik holdt vi i hånd.
Vores hænder rørte hinanden.
Det øjeblik var
helt specielt.
Hans hænder føltes bekendte.
De passede til mine.
Vi tog ud at spise.
Så tog jeg hjem.
Jeg skulle tidligt op næste dag, og han skulle spille…
Nej, han spiser ikke ude før en kamp. Han havde træning.
Han satte mig af, og mit hjerte sagde: "Bum, bum."
Det næste særlige øjeblik var en lørdag.
Han spillede mod Athletic.
Jeg længtes efter at se ham, men jeg ville ikke skrive til ham.
Hvad skulle jeg sige?
Han sms'ede mig efter kampen.
Han spurgte: "Hvordan går det? Hvor er du?"
Jeg kunne ikke fortælle ham, at jeg var parat og havde gjort rent,
at jeg havde købt ind
og været i bad og bare sad og ventede.
Så jeg svarede bare: "Jeg slapper af og var på vej i seng."
Han skrev: "Er du sulten"?
Jeg sagde: "Ja", selvom jeg lige havde spist.
"Lad os tage ud at spise."
Han hentede mig efter kampen.
Jeg boede i stueetagen.
Jeg vaskede gulvet og åbnede vinduerne for at lade det tørre.
Pludselig hørte jeg bilen og sagde: "Det er ham."
Jeg greb min rygsæk. Så glad.
Jeg skulle arbejde tidligt næste dag.
Vi kom hjem til ham,
og han havde suppe klar
med grøntsager og kylling. Jeg spiste igen, som en høflig dame.
Hun var en meget tiltrækkende pige
og meget moden for sin alder.
Jeg er lidt ældre end hende.
Det faldt jeg for.
Jeg var begyndt at blive interesseret.
Han kom efter arbejde, og jeg fik fri klokken ti.
Han kom i…
Nogle gange ankom han i en Bugatti, og mine kollegaer gik amok.
Jeg ankom med bus og kørte i en Bugatti.
Ingen fattede det.
For mig var alt det der "normalt".
Hun var min kæreste,
og jeg har biler, så jeg henter hende ikke i en taxi.
Det var sjovt, for hun kom ud, og så ventede jeg på hende
i en af mine prangende biler.
Hun tog det pænt.
Hun skyndte sig ud i bilen, og så kørte vi hjem.
Hun plejede at få sent fri.
Vi tog hjem og ind i vores "verden".
Starten på vores forhold var noget helt enestående og smukt.
Jeg var vanvittigt forelsket i hende.
Det kom faktisk bag på mig.
Efter et stykke tid følte jeg, at…
At hun var den rette for mig.
TORINO, ITALIEN
- Det er det… - Sådan er det.
- Hej. - Godmorgen.
Går det godt?
Det bedste for mig ved alle rejserne
med Cris' jetfly
er uden tvivl besætningen.
Jetflyet gør livet så meget lettere.
Jeg ville ikke orke to timer i en lufthavn med Cristiano.
Så ville jeg hellere blive hjemme.
Skal jeg tage det, mens du går op og ser på mig?
Måske derovre, for jeg har solen i øjnene.
Når jeg rejser, tager jeg tit en ven med,
så hun kan prøve lidt af det, jeg oplever.
- Vil du tage et billede? - Ja.
Den bedste vinkel er herfra. Se.
- Her. - Hun skal stå her.
Folk spørger altid:
"Hun har masser af fotografer, ikke ?"
Jeg siger: "Folk tror ikke på det,
men Gio har ingen fotograf. Ingen redigerer hendes billeder."
Så hun skinner.
GODMORGEN, PARIS
Ikke sådan.
Den vej.
Lidt længere derhen, okay?
Når jeg er med, tager jeg billedet,
eller også gør Júnior det. Han tager gode billeder.
Júnior eller den, der er der.
Jeg tæller til tre.
En, to og tre.
Solen er for stærk.
Jeg skal se Jean Pauls atelier i Paris,
for jeg gør mig klar til filmfestivalen i Cannes.
Jeg skal finde en kjole.
Skål, søde.
Uden tilsætningsstoffer.
Ingen plastik.
Her er den.
Farven er endnu smukkere.
Den var ikke så pæn på billedet.
Elena…
Hun er en af mine bedste venner.
Hun hjælper mig med mit udseende,
med børnene og med alt.
Vi forstår bare hinanden.
Når jeg skal rejse,
forbereder Rebeca det hele for mig.
Rebeca er fantastisk.
Vi taler om den forplejning, du vælger til os.
Tak.
Det er det bedste ved turen.
Besætningen er det bedste.
Jeg mener…
- Tak. - Det holder mig i gang.
Rebeca har fundet en god forplejning.
De laver en god spansk omelet,
og hun køber de ibéricos, jeg kan lide.
Hun forbereder det så godt.
Det er så godt. Den bedste tapa.
Når jeg ser Jean Paul, er min talje otte størrelser større.
Vi siger til dem:
"Læg den to centimeter ud."
- Man taber sig om sommeren. - Det gør du.
- Jeg gør ikke. - Nej?
Man sveder altid mere.
Jeg sveder ikke.
Vel?
Og i sommerferien spiser man. Jeg spiser så meget.
Med den mad ville jeg holde ferie hele året,
for du skulle se, hvad jeg spiser.
Hun er sund.
- Gio stoler ikke på folk, der ikke spiser. - Nej.
Jeg spiser meget. Folk siger: "Hvorfor faster du ikke en dag?"
"Hvem, mig?"
Jeg har brug for al min energi.
Jeg får min energi fra mad, punktum.
Ramón er min agent.
Han kontaktede mig, da jeg begyndte at se Cristiano.
Mange bureauer kontaktede mig.
Jeg mødte ham til en kop kaffe tæt på mit hus på Avenida América.
Vi kom godt ud af det fra starten,
og jeg håber, at samarbejdet varer i mange år.
Georgina er fantastisk tæt på.
Det er, fordi hun ikke er selvcentreret.
Hun spørger altid til mig.
Hun spørger altid til mine nevøer og om min partner.
Hun er god til mennesker.
Det er også en del af Gios charme.
PARIS, FRANKRIG
Jeg har gode minder fra Paris.
- Ja. - Hvorfor?
Det var min første tur med Cris.
Det er rigtigt. I var i Euro Disney, ikke?
Ja.
Det mindede mig om
min første…
Første gang jeg besøgte den romantiske by.
- Fortæl os om det. - Ja.
Han var i forklædning.
Du havde en… Hvor købte du parykken?
Ingen idé. De stod for det.
Jeg havde parykker lavet af ægte hår i Madrid.
Parykkerne var bedre end mit eget hår. Seriøst.
De var flotte.
Jeg sagde: "Okay, jeg tager chancen.
Jeg tager paryk og tørklæde på
og briller,
så tager vi til Disneyland." En jakke. En stor en.
- Var parykken din idé? - Nej.
Nej. Jeg anede ikke, der fandtes paparazzier.
Jeg vidste ikke, hvad de lavede.
På et tidspunkt,
jeg kan ikke huske, hvor vi var,
kørte vi rundt og rundt, og parykken gled tilbage.
Som om den sprang af.
Jeg forsøgte at holde fast i den.
Der var folk dernede, som kiggede på mig
og ventede på at se noget.
Parykken gled af, og jeg tænkte: "De opdager mig."
Jeg tog den på igen,
og tørklædet…
Jeg har den her på halsen, ligesom min far,
en lang hals, og den stikker lidt ud.
Og folk udbrød: "Det er Cristiano."
Så begyndte de at tale til mig. Smilet.
Dem, der kender mig godt, er svære at narre.
Kun med en god forklædning.
De genkendte ham.
Børnene genkendte ham.
Han havde en paryk på og mit tørklæde,
men de genkendte hans kæbe og adamsæble.
Børnene genkendte ham.
Alle kan også lide fodbold her, ikke?
Jeg ville gøre det igen.
Det var et øjeblik,
hvor jeg blev barn igen.
Som når man skjulte ting, dengang man gik i skole.
Når man kyssede kæresten første gang og gemte sig, så vennerne ikke så det.
Det var sjovt.
Jeg var sammen med min kæreste.
Ligesom venner.
Det var en vidunderlig historie.
Jeg husker det stadig,
og det var en af de bedste dage, jeg har haft med Gio.
I starten af et forhold er der de her uforglemmelige øjeblikke.
Alba, stylisten, venter på os derhenne.
Gregory er der også. De tager sig af os.
De åbner Gaultiers atelier for os,
så vi kan finde kjolen til Cannes.
Jeg tror, at du skal prøve noget,
og så måler de dig og laver en kopi af en ikonisk kjole af det mærke.
- Okay. - Den, du vælger.
Det er Jean Paul Gaultiers fødselsdag.
- Det er nok derfor, han ikke er her. - Er det?
- Ja. - Sjovt tilfælde.
Jeg kunne have taget en gave med.
- Ja. - Du skulle have sagt det.
- Tja… - Vi er to minutter væk.
Du kunne have taget noget skinke med.
Skinke. Jeg fik det endda på flyet.
- Jeg kunne have lavet ibéricos. - Svinekødet er så godt.
Men han er måske vegetar.
- Gregory. - Hej.
- Hvordan går det? - Godt, og dig?
Godt.
- Hej. Greg. - Velkommen.
- Hej. - Godt at se dig.
- I lige måde. - Hej, Georgina.
Velkommen til Jean Paul Gaultier og det solrige Paris.
- Goddag. - Hej.
Hej.
På Jean Pauls atelier
er der kunst over det hele.
Det er utroligt.
Her er et udvalg af forår-sommer-kollektionen 2020,
som er Gaultiers seneste,
og visse ældre.
Det er en ære at være her.
Smuk, ikke?
Jeg ville hen på atelieret
for at få chancen for at røre og se hans design personligt.
Det er Lady Gagas.
I "G.U.Y."-videoen.
Ja.
Hun havde den store fjerhat på.
Det var et af Naomi Campbells første sæt i 2000-tallet.
- Det kunne være museumsgenstande. - Ja.
Vi fik det faktisk tilbage fra et museum for nylig.
Jeg har ingen ord, der beskriver
den bygning med de glasmalerier,
de vidunderlige trapper
og haute couture-kjolerne, som berømtheder har båret.
Det var magisk at besøge Jean Paul Gautiers atelier.
Okay, lad os prøve noget.
Lad, som om du er hjemme.
Jeg elsker den her.
Jeg har aldrig haft sådan en på,
men det er måske ikke en juli-farve.
Ja.
Men den er smuk.
Men til Cannes i juli…
Kjolen tilhørte en…
De lavede en kopi til en haute couture-klient,
og hun døde, så nu kan du…
- Hun havde eneretten. - Lige netop.
- Det er trist. - Fantastisk.
Mode er kunst og skabelse. Det er fantasi.
Det er kvindelighed og maskulinitet.
Skønhed.
Smuk!
Den ser ud, som om den er lavet til dig.
Den sidder perfekt.
- Hvordan føles den? - Rigtig godt.
Det, jeg godt kan lide ved kjolen, er… Ja.
- Den er vidunderlig. - Præcis.
Helen, hvad synes du om den?
Uden det her kan man se hele korsettet.
Hele formen, sådan.
Jeg foretrækker den nok uden.
- Den er smuk. - Tilfreds?
- Ja. - Den første kærlighed.
Jeg elsker mode. Det er mit liv.
- Hvad siger I? - Den fremhæver din røv.
Så du kan se den bagpå.
Den vil være fin
med færre flæser.
Men…
Prøv en anden.
Kan I lide den?
Det føles, som om jeg lever i en drøm.
I så mange år har jeg set stjerner iført hans design,
så at røre ved dem føles stadig lidt…
Det er svært at tro på.
Det har været en god dag i dag.
Det har været en drøm, ikke?
Virkelig.
Hver gang jeg har
et arrangement,
forsøger jeg at nå det på én dag.
Af sted om morgenen og hjemme om aftenen,
så jeg kan vågne og sørge for, at mine børn er okay,
og sige godmorgen til dem.
Lige da vi landede,
fik jeg en besked fra Cris.
Han spurgte: "Er I landet?"
Han vidste det, for han så sit fly lande.
Jeg skrev: "Jeg lander nu."
Han sagde: "Jeg er på vej."
- Hvordan går det? - Godt.
- Hvordan gik det? - Godt.
Rigtig godt.
Hej, går det godt?
- Så du os lande? - Ja.
Jeg holdt øje.
Paris er en time væk.
Jeg ventede, og…
I landede, da vi var på vej.
Hun var online.
Sjovt nok var det første gang, vi mødtes i lufthavnen.
- Gik det godt? - Ja, det var sjovt.
Okay, skat.
Jeg tager hjem til banditterne. Jeg havde ondt af dem i morges.
Ja, de var sammen med far. Jeg er ikke den mest…
Ja.
- De er søde. - De er skøre.
Okay, skat. Vi tales ved.
- Vi ses i morgen. - Ja.
- Farvel. - Held og lykke, Cris.
Den ro, jeg har brug for, er derhjemme.
Med Cris og vores børn.
Mine elskede!
- Har du noget med? - Ja, min elskede.
- Et Kinderæg! - Mine elskede. Hvordan går det?
Giv mor et kys. Bare et kys.
Mor, jeg gav Alana et kys.
Gjorde du? Godt.
Et Kinderæg!
MADRID, SPANIEN - FAMILIENS HUS
Første gang jeg var i Cristianos hus,
kunne jeg ikke finde rundt.
Jeg ville hente et glas vand, men kunne ikke finde køkkenet.
Det tog mig en halv time at finde stuen,
fordi jeg ikke kendte vejen tilbage.
Det er så stort, og jeg har boet i små lejligheder, siden jeg var barn.
Så jeg kunne ikke finde rundt i det.
Jeg vidste ikke…
Der gik vist et halvt år, før jeg kunne finde alle rummene.
- Hej, skat. Har du det godt? - Hej.
Paula Brito er en af vores indretningsarkitekter.
Hun arbejder hårdt. Jeg elsker hende.
De udarbejder planen for byggeriet.
Jeg får den i slutningen… Nej, i begyndelsen af juni.
Jeg ringede til Paula, fordi jeg skal renovere det store hus,
og jeg vil genbruge møblerne i det lille hus.
Når hun placerer dem,
skal hun hjælpe med transporten og opsætningen.
Møblerne passer ikke til den indretning, jeg vil have.
Det er en skam, for de kun er tre år gamle, ikke?
- Ja, tre år. Fire. - Jeg vil genbruge dem.
- I nabohuset. - Ja.
Huset på La Finca er næsten tomt.
Vi havde lejere, og nu…
Så jeg sagde: "Huset skal indrettes mere enkelt.
Bland ikke mønstre med marmor og lamper.
Ingen plastikblomster, ingen bøger.
Ikke så meget, som skal støves af."
Jeg tænker, at lampen skal fjernes.
Dine folk skal komme og flytte den forsigtigt.
Sagde du, at stenen kommer med eller uden rammen?
- Uden. - Så vi kan fjerne stenen og rammen?
Vi får se.
- Kan vi bruge rammen eller ej? - Vi bruger den.
Sofaerne og stolene. Hvad vil du bruge?
Vi kan polstre dem.
Nyt stof. Og den her.
- Tæppet? - Nej.
- Jeg vil have en anden farve. - Fordi uld…
Uld er lettere.
Noget billigere. Jeg vil ikke ødelægge kashmiren.
Siden jeg blev mor,
har jeg altid tænkt på børnene, når jeg vælger.
Det hele.
I Torino lagde jeg et uld- og kashmir-tæppe.
Til den første middag spiste de jordbær…
Der faldt et ned.
Pletten er der stadig.
Det er et godt bord, Armani, og jeg vil sætte det…
Der er et stort rum nedenunder, som er helt tomt.
- Tre meter og tyve. - Ja.
- Fem gange fem for at have plads. - Ja, det er for stort.
- Tager vi madrassen? - Jeg beholder den.
- Beholder du den? - Ja, jeg kan bruge en, der er billigere.
- Derovre. - Den er god.
Ja, den er helt ny.
Den kan være i…
- Den er rigtig god. - Ja.
Jeg gemmer den til sengen…
- Når rummet er færdigt. - Vi lader det være.
Paula er frisk og sjov at arbejde med.
Hun forstår, hvad jeg har brug for.
Vi måler det.
- Hvor skal det være? - Lad os se på det andet hus.
En meter og tredive.
To meter og femoghalvfjerds.
- Alt, hvad I har, er XXL. - Ja.
Vi kan ikke bruge det.
- Det er tungt. - Ja.
Hvad gør vi så?
Lad os sælge det på nettet.
Du kan få 10.000 euro.
Vi sælger det, jeg ikke tager.
Vi renoverer det store hus,
og der er mange møbler, jeg ikke kan bruge.
De er lavet efter mål og er store.
De passer ikke ind i det mindre hus.
Jeg har bedt hende om at finde en hjemmeside,
hvor jeg kan sælge dem.
Jeg har mange venner,
der køber brugte møbler.
Møblerne passer ikke ind i mange huse.
Der er nok en app
for overdimensionerede møbler og luksus.
Jeg kan ikke sælge dem på Wallapop.
Jeg henter flere prøver.
Det er et rod.
Hvad synes du?
- Er de tre værelser ens? - Nej, forskellige.
- Stoffet? - Se den farve.
- Den grønne. - Ja.
- Jeg kan lide den. - Den er så elegant.
Et lyserødt, et grønt, et blåt,
og så et…
Jeg tænker rødbrunt i vores værelse. Det er sensuelt.
Jeg har en farve her.
Det er Dedar og Hermès.
For mig er farven på hvert element vigtig.
Man skal ikke indrette på samme måde i stuen,
som hvor man har det sjovt.
Den blå er flot, ikke?
Det ville være et fint hovedgærde.
Med hvid eller beige?
Denne beige er ligesom de andre.
Tonen er som den, for den er meget hvid.
- Kan du lide den? - Vent. Der er den her…
Jeg kan virkelig godt lide den. Jordfarvet, hvid og brun.
Ja, den er fin.
- Jeg ved, hvilken det er. - Lad os se, hvad der inspirerer os mest.
Fortsæt. Hvad skal du i morgen?
Jeg skal ud med min kæreste.
Skal jeg lave en snack? Jeg kan organisere noget.
Mor skal møde hende, for jeg bliver svigermor.
Jeg bliver svigermor.
Det er sjovt, at Júnior har en kæreste.
Jeg har sagt, jeg skal møde hende. Jeg skal godkende hende.
Jeg bliver ikke en irriterende svigermor.
Kys.
Han har allerede en kæreste.
De starter tidligt.
- Stadig babyer, og de vil have kærester. - Ja.
TORINO, ITALIEN GEORGINA OG CRISTIANOS HUS
Hvad vil du ellers have med?
Jeg skal bruge alt i kassen.
Júnior spiller for Juventus.
Når Júnior spiller, ser jeg hans far.
De har samme personlighed.
Han er så stolt af ham.
Når han ser sin far gøre noget nyt i en kamp,
ser han det på YouTube og kopierer det og øver sig.
Han går ned i haven og gør det.
Eller i stuen, men jeg har bedt ham om at passe på lamperne og vinduerne.
- Hvem spiller I mod i dag? - Milan.
- Lad os se, hvor mange mål du scorer. - Jeg scorede tre sidste gang.
Men vi tabte.
Seks-fem.
Efter målet ved du, hvad du gør.
Hvad gør du?
G, for dit navn.
Jeg elsker, når han dedikerer sine mål. Ham og hans far.
Og for "Gudesmuk".
Du griner.
Hvad tror du, det bliver?
Jeg tror…
Juve, seks,
Milan, to.
Hvad?
Nej? Da jeg var med, scorede du 14 mål.
Nej, vi tabte, da du kom.
- Mod dem? - Seks-fem.
- I år vinder I. - Ja.
Júnior vil være som sin far.
Han ser op til ham og…
Forestil dig
at være fodboldspiller, og din far er verdens bedste.
Sådan er det.
Cristianito har fysikken og potentialet.
Jeg tror, han har det, der skal til for at blive professionel fodboldspiller.
Når han træner eller spiller,
spørger jeg, hvordan det går.
Jeg kan ikke være der og se det,
så Gio tager med engang imellem,
og han fortæller mig om det.
Hvordan det gik, hvad han gjorde, hvor hurtig han var.
Jeg bliver glad, når det går godt.
- Hvordan endte kampen? - Syv-fem til Juve.
- Vandt de syv-fem? - Ja.
Scorede han?
Han havde tre afleveringer.
Okay.
- Flotte afleveringer. - Okay.
Filmede du ikke nogen af dem? Send mig…
Jeg sendte dig en af dem.
Tiden vil vise det.
Jeg presser ham aldrig.
Han gør, hvad han vil.
For at være ærlig,
så ønsker jeg bare for ham og de andre,
at de er glade og gør det, de vil.
Jeg vil altid støtte dem.
Kom og tal med din far. Fortæl ham, hvordan du opførte dig. Kom.
Fortæl din far, hvad du gjorde.
Sig det.
- Hej, Matthew. - Opførte du dig pænt?
Tag fingrene ud af munden.
Hvordan opførte du dig? Nej, sig det til far.
Sådan opførte du dig. Nej!
Den skal vende ned.
Rigtig dårligt.
Alana, kom herover. Eva, kom her.
Mit tøj er vådt. Mine bukser.
Kom og fortæl far, hvordan I har opført jer.
De ignorerer mig.
Det bedste, vi kan få,
er børn, at opdrage dem
og elske dem betingelsesløst.
Det er noget, man ikke kan forklare. Kun forældre ved, hvad jeg siger.
Og at have,
jeg gentager, en kvinde ved sin side,
giver stabilitet.
Børnene bliver fantastisk opdraget.
Jeg scorede næsten et mål, men…
Godt. Du gav bolden videre.
- Næsten alle afleveringerne var dine. - Ja.
Jeg stiller dumme spørgsmål. Cristiano siger: "Hvornår lærer du det?"
Jeg siger: "Når Júnior begynder at spille."
Kom, unger.
Jeg drømte om at få en dejlig familie.
At opbygge et hjem.
Jeg drømte om at have drømmeprinsen ved min side,
og det har jeg nu.
Med vidunderlige børn, der giver mig så meget kærlighed.
Og ja, jeg kan sige, at drømme kan gå i opfyldelse.
Giv mor et kys.
Jeg gemmer mig her.
FYRSTENDØMMET MONACO
Det er så smukt.
Cris sagde til mig: "Gio, båden er i Monaco.
Tag dine venner med ud."
Jeg sendte beskeden klokken et om natten en torsdag.
"Venner,
har I lyst til noget skørt?"
Med Gio er der aldrig en plan.
Tekster af: Mila Tempels