FILM NETFLIX
Letní prázdniny, uf…
Koupila jsem si hromadu nudlových polévek.
Co mám od zítřka dělat?
Možná mě proklejí.
Cože? Jak to?
Protože jsem tu spatřil ducha dítěte.
Ha, zrovna když to máme zbourat?
- Hele! - Co?
Co si teď dám?
Co? Počkat, to byla lež?
Prý to viděl náš manažer.
Ale tohle je první místo, kam mě přidělili…
Máš štěstí.
Dědo Jasudži…
Asi před 60 lety byly postaveny Kamonomijské komplexy.
Někdy se jim říká „strašidelné bytové komplexy“, ale stále je to domov.
Byl to můj a Nacumein drahocenný domov.
NACUME: ZÍTRA PŮJDEME ZA DĚDEČKEM JASUDŽIM!
KÓSUKE: PROMIŇ
PŮJDEME K DĚDOVI PŘÍŠTĚ!
PŘIJĎ DO FOTBALOVÉHO KLUBU. ODPOVĚZ
PŘEČTENO
NACUME? DEPKA
HLASOVÝ HOVOR
Kósuke!
Večeře!
Co to děláš?
Domácí úkoly dodělejte dřív,
jestli si chcete užít poslední letní prázdniny základní školy!
Jen dávejte pozor, ať se nepřimícháte k nějaké nehodě!
Uvidíme se znovu na letním festivalu. Mějte se!
Povstaňte! Pozor! Úklona! Na shledanou!
Nacume, jsi v pořádku?
Jsem v pohodě! Uvidíme se, ahoj!
Ahoj!
Kumagajo! Jejda!
Reino, promiň!
Reino! Jsi v pořádku?
Reino, jsi v pořádku?
Bože, co to děláš?
- Au! - Promiň.
Nacume, no tohle!
- Co? - Nedělalas to ve výtvarce?
Co je to za nepořádek?
Reino!
Žádný problém. V pohodě, v pohodě!
Jdu řešit něco s Kumagajou, ne s tebou.
Kumagajo!
Za dva dny jedu na Floridu, ale máme jedno místo navíc.
Co?
Můžu si půjčit Kumagaju?
Mě se dovolovat nemusíš. Klidně si toho prcka vem.
Floridská země! Jestli ti to nevadí, můžeme jít spo…
Nacume, našel jsem tě!
Zítra jdeme do strašidelných bytů!
Co? Proč?
Výzkumný projekt na letní prázdniny! Podrobnosti jsou tajné!
Hej, půjdeš taky, že jo, Kósuke?
Počkat! S Kumagajou mluvím já!
Cože?
Fotbalový tým ZŠ Kamo hraje jeden za všechny, všichni za jednoho!
Co?
Jeden za všechny, všichni za jednoho?
Sklapni, skrčku!
Sama jsi skrček.
Co? Ty máš co mluvit!
Ty byty…
nejsou bezpečné, když je bourají, tak nechoďte!
Cože? Ale i tak!
Má pravdu, Taiši.
Pořád můžeme jít!
Vidíš? Tak nech Kumagaju…
Bože, třeští mi z vás hlava. Odcházím!
Počkej, Kósuke!
Měj se!
Kumagajo!
Neběhejte po chodbách!
Ano, pane.
Bože, ti kluci!
Co?
Kdyby se Nacume vrátila do týmu…
Příští týden máme přátelák se ZŠ Naka!
Jste naši nejlepší hráči a bratři.
Nejsme bratři.
Strašidelné byty! Je tam duch! Všichni to říkají!
Hej, Taiši!
Býval to dům Kósukeho a Nacume!
Ahoj.
Pánové, nechcete si v mém novém domě zahrát Smash Bros.?
Jo.
Kdo tam bude poslední, dostane ten levný ovladač!
Ne! Chci ten profesionální ovladač! Nechci ten levný!
Jsem doma!
Vítej doma.
Ach jo…
Vůbec se tu neuklidilo.
Bože.
Omlouvám se.
Chtěla jsem ti udělat hodinového manžela,
ale po práci z domova nemám energii.
Proč nezačneš běhat?
Možná.
Mimochodem…
Hm?
Už ten byt zbourali?
Co? Kdo ví? Nevím.
Vážně? Ale to je smutné.
Strávila jsi tam hodně času.
S Jasuko a dědou Jasudžim.
Chtěla jsem jim pořádně poděkovat.
Tady to je!
No tak!
Zbytek si ukliď sama.
Tímhle tempem si budeme muset něco objednat.
Možná si zase dám Gustovu rýžovou misku sukijaki.
Vezmi dědovo oblíbené sukijaki.
No tak, pohni!
To je otrava.
Jak se má Nacu?
Nevím.
Předtím jste byli tak nerozluční!
Satoko taky. To je celá ona.
Jakmile se vrátí, odveze si ji, aniž by to probrala!
Bez Nacu je to tu tak ponuré. Protože jsi tak chladný.
- Díky za jídlo. - Ty už jsi dojedl?
Zase jsi nechal houby šiitake!
HLASOVÝ HOVOR VIDEOHOVOR
NACUME
Zítra určitě půjdeme do strašidelných bytů!
Vážně? Neříkej mi, že ten výzkum se týká…
Co si myslíš, že to je? To zjistíte, až tam budeme!
KÓSUKE: JÁ NEJDU
Co jim tak trvá?
Kósuke!
Ahoj!
Co podnikneme?
Operace Past na ducha!
Co?
Říká, že ho chytíme a prozkoumáme.
Je to náš výzkumný projekt!
No, jen se směj, Kósuke.
Co to sakra?
Jdeme na to!
Jo!
Mám použít tohle? Používejte mobily.
Jak jste na tom?
Kdo je tam?!
Počkat. To mi nedělej. Prosím, ne.
Bože, za všechno může on! Dej mi pokoj.
Tudy!
Taiši, ty idiote! Co to děláš?
- Páni! Auuu! - Ty…
Ne, tady je to taky zapečetěné.
Cože?
Už jsme až u Kósukeho starého domu.
Hej! Tady!
Na tohle si vsadím!
- Tak už pojďte! Je to nemož… - Páni!
Je otevřeno! Paráda! Nějaký tu musí být!
Krotitelé duchů!
Vymítáš z nich ďábla?
Nejde to otevřít!
Samozřejmě že je zamčeno.
Otevřelo se to!
Cože? Vážně?
Hej, Taiši! Zuj se!
Páni!
- No ne, Kósuke… - Paráda!
Taiši šel dovnitř v botách!
JASUDŽI, TOJOKO KUMAGAJA
Kde vězíš?
Stejně už tu nebudu bydlet, takže o nic nejde.
Jsi tady? Au!
Omlouvám se za vyrušení!
Kde je? Ukaž se!
Tys bydlel o patro výš, že, Kósuke?
- Jo. - Takže tohle je byt tvého dědy.
Hej, nech toho!
Jdeme!
Vím, že tu jsi!
Co se děje, Taiši?
Duch.
Co?
To je Nacume.
- Jdeme domů. - Co?
Nacume!
Sklapni, ty parchante!
Ale náš zápas!
Cože?
Noppo?
Co tady děláte?
Na to bychom se chtěli zeptat my.
Jen jsem si trochu zdřímla.
To vidíme.
A navíc…
Ale kdo je Noppo?
Taiši a Juzuru taky. Mrzí mě, že nemůžu na fotbal.
Taky jsi přišla hrát za všechny, Nacume?
Myslíš „všichni za jednoho“.
Ne, protože Noppo je pořád nahoře.
Tady to je!
Vidíte?
Můžeš jít nahoru? Jak jsi to otevřela?
Bylo otevřeno.
To musí být osud!
Noppo, jsi tady?
Paráda!
Je to docela vysoko.
Taiši, pozor, ať nespadneš!
Je tu stan! Nacume, ty tu táboříš?
Něco takového.
Vážně!
Noppo je tady pořád, tak jsem mu ho sem připravila.
Paráda!
Kdo je ten Noppo?
Vypadá to, že tady dřív bydlel.
Můžu do stanu?
Jasně!
Je ze základky?
Jo, asi takhle vysoký.
Proto se jmenuje Noppo?
Přesně!
Neřekne mi své pravé jméno a zdá se, že nechce jít domů.
Možná je to ten duch!
Co to říkáš? Není.
Tak kde je?
Co?
To říkáš jen proto, že tu chceš zůstat.
Určitě jsi sama odemkla ten zámek.
Nemohla jsem toho kluka ignorovat.
Nelži.
Nelžu!
Jakmile okusíte Zemi ve Státech, nemůžete se vrátit.
Ty japonské jsou trochu… však víte.
Zítra letím prvním letem,
tak dejte vědět, kdybyste chtěly nějaké suvenýry!
Podívejte!
Tamhle je stan!
Nejsou z naší třídy?
To jsou ty strašidelné byty.
Hrají si na takovém místě?
Kluci jsou fakt neandrtálci. Jsou to idioti.
No tak, jdeme.
To je Kumagaja.
Cože? Kde?
Co? Nevidím ho.
Kde je?
Reino!
„Pro ženy, ranní ptáče dál doskáče.“
„Chop se příležitosti, která se ti namane!“
Co?
To říkala i sestra.
Ne, to není ono!
Jen mě štve, že mě včera ignoroval!
Jdu si mu postěžovat.
Co? Ty tam jdeš?
Hej!
Počkej, Reino!
Hned si ho najdu!
Jak moc se ti tenhle byt líbí?
V tom to není!
Trochu se uklidníme! Dobře?
Ani nechodíš do klubu.
Ještě tu nemáš uklizeno? Nelži už! Už jsou to dva měsíce.
Nelžu vám. Moje máma…
Hej! Ten malej skrček.
Sklapni. Jdu za Kumagajou, ne za tebou.
Nacume?
Tak se hádají vždycky.
Kósuke jí říká, ať sem nechodí sama.
Zase dělá potíže!
To ty lžeš!
Ale my jsme tu taky.
Zkus to. Stejně budeš zase lhát.
Nacume! To už stačí!
Do toho ti nic není.
Otravuješ Kumagaju! Tady nemáš co dělat!
Ani to tady stavět.
Nesahej na to!
Co to děláš?
Hraješ si s tímhle starým krámem?
Ne! Vrať mi to!
Počkej, pusť mě!
Řekla jsem, ať mi to vrátíš!
Au.
Reino!
Jsi v pořádku?
Řeknu to učitelce a tátovi!
To je… dědečkovo, že?
Tohle…
jsem hledal.
Proč kradeš lidem věci?
Ne.
Beru si to zpátky.
Počkej.
Děda už je mrtvý, ale ty se pořád pleteš do cizích věcí.
Je mi z tebe zle!
Aha. Takhle se ke mně budeš chovat?
Co? Co tím myslíš?
Tak často jsme si spolu hráli a tak dlouho spolu žili.
Jak to můžeš říct?
S mým domem nemáš nic společného!
Jsi blbý!
Sakra! Stůj!
Nacume?
Řekl jsem stůj!
Hej!
Počkej!
- Nacume! - Nacume, je to nebezpečné!
Slez odtamtud!
Nepřibližuj se! Nech mě být!
Pojď dolů!
Ne! Nechoď sem!
Podej mi druhou ruku!
Nacume! Nacume!
Nacume!
Vynořuje se!
Nacume!
Nacume, jsi v pořádku?
Nacume!
Jsi v pořádku?
Jo, nic mi není.
Díky bohu.
To snad ne.
Nic tam není!
Cože? Takže my plujeme?
Slaná!
Město během okamžiku zmizelo!
Děláš si legraci! Třeba nás ten slejvák spláchl.
Přežili jsme jen my?
To není možné…
Kumagajo!
Pluje k nám loď.
- Cože? - Vážně?
To je šílené! To je nějaké cvičení?
Přišli nás zachránit!
Rychle!
- Ach! Netlačte se! - Rychle!
- Au! - Blbečku!
- Jsi těžká! - Au!
Cože? Je tak blízko!
Haló!
- Pomozte nám! - Co to je? Počkejte!
- Počkej! - Počkejte!
Neignorujte nás! Hej!
Odplouvá!
Jsme přímo tady! Páni!
Počkejte na nás! Haló!
Taiši!
Ach jo…
A je to.
To není možné!
Proč?
Ani on se nemůže připojit!
Ať se děje cokoli, vypadá to tu jako oceán.
Je tohle vůbec Japonsko?
Plující domov!
- Co? - Jak je to možné?
Uděláš s tím něco? Není to tvoje chyba?
Co?
Všechno je to proto, že jsi tady!
Ale já to taky nevím.
Nelži mi!
Reino…
Jen jsem…
Jen jsi co?
Protože tady byl Noppo…
Kdo to je? Nikdo tu není!
Taková lhářka!
Já nelžu!
Tak nám ho ukaž!
Nech toho! Musíme dělat i jiné věci než se hádat.
Tak co budeme dělat?
Nacume, jsi tu celou dobu. Nevíš, co s tím?
No…
Ani ne.
Nevím.
To je podezřelé!
Jo.
V té místnosti dole může být jídlo. Půjdu se podívat.
Podezřelé.
Můžu za to já?
Brambůrky Sajaendo!
Její výtvarný projekt je opravený.
Co tady dělala?
Říkala, že tu táboří.
Neandrtálče.
- Smíme si to nechat? - Kumagajo?
- Až se zeptáme Nacume. - Hej!
Jé!
Co? To nedává smysl.
Nechceš se napít?
Co je to s ní?
Někdo si o tebe dělá starosti.
Mohla bys ke mně být upřímná. Neutíkej.
Hej, už vím!
To musí být vtip! Takže bychom to neměli brát vážně!
- Co? - Žertík?
To nemůže být…
Ta loď nás nejspíš sledovala.
Aha!
Jestli to tak chtějí, tak si to užijme, jak jen to jde!
To je pravda!
Je to tak, Kumagajo?
Tohle se tady v žádném případě nestalo!
Nejspíš došlo k nějaké katastrofě!
Přísahám, že se dostaneme domů.
Ale jak, Kumagajo?
Nechte to na mně!
Kumagajo…
Řekl jsi, ať to necháme na tobě.
SOS, vysílačka,
ohňostroj, pátrání dalekohledem,
všechno selhalo.
Přinejhorším budeme muset postavit vor a uniknout…
To nechci! Ani náhodou!
Když nenarazíme na ostrov, budeme ve vážném nebezpečí.
To je pravda.
Jsem na pokraji sil! Potím se a nemám sprchu!
Chci jít na záchod.
Prostě jdi do moře.
V žádném případě!
Bože! Co to vůbec dělá? Je to všechno její vina!
Reino, uklidni se!
Páni, je tu taková tma!
Kumagajo, kam jdeš?
Do pokoje 101, protože byl čistý.
A co Nacume?
Bude v pořádku.
- Reino… - Někdo tam je.
To je jen ona.
Co jste to dělali? Bože.
Počkejte.
- Reino, rychle! - Já vím!
Počkejte!
Vážně je tu duch! Není to žádný vtip!
Nejspíš nás sem přivedl!
Otevřete.
Zabije nás!
Ne! Já nechci umřít!
Já taky ne!
Páni! Tamhle je světlo!
Co je to? Ďábelský obřad! Je to past!
Tam je!
Páni!
Nacume? Co to děláš?
Už jste tady? Kde je Noppo?
Počkejte na mě. Kumagajo, pomoz mi.
Počkej.
Tenhle kluk je Noppo. Kdysi dávno tady bydlel.
Takže existuje.
Možná je větší než Juzuru.
Ty jsi na druhém stupni, že?
Na které základce? Klub?
Zapomeň na to! Kde je jídlo?
A navíc, co je tohle?
Zbyl tu olej použitý při stavbě. Budeme ho potřebovat v noci, že?
Nejdřív jsem myslel, že je to ďábelský obřad.
Ale je to hezké a velmi uklidňující.
Je tu i jídlo.
Ó! Nudlová párty!
Spousta křupek!
A taky pití.
Vodní párty!
I cola!
To všechno jsi přinesla?
Ale to nestačí, takže jsem vařila dešťovou vodu na Noppově vařiči.
Fuj, to je špína.
Můžeš se taky umýt.
Cože? Sprcha! Můžu?
Když se umyješ v mořské vodě a pak se opláchneš sladkou.
Noppo a Nacume, jste neuvěřitelní, oba!
Dnes v noci budeme spát tady!
- Cola! Cola! - Co? To snad ne!
Poslouchejte.
Co?
Upřímně, už jsem tu byla.
Byla jsi… tady na lodi?
Ne, v tomhle bytě.
Byla jsem v něm a párkrát jsem se ocitla na moři.
Proč jsi nám to neřekla?
Promiň. Nemohla jsem to říct.
Ale klid! Obvykle jsem po probuzení zase doma!
Tohle je asi sen!
Cože?
Vážně? Ale tohle je tak skutečné.
Přestaň mlít hlouposti!
Nebojte! I když jsem tu byla přes noc,
neuběhl žádný čas, když jsem přišla domů.
Fakt? Tak to bychom měli být v pohodě,ne?
Nemůžu tomu uvěřit. Ale když to říkáš, Nacume, věřím ti!
Ani nápad!
Já taky, Nacume!
Co?
Je to jednodenní tábor.
Najednou je to vzrušující.
To je důvod, proč kluci…
Kósuke!
Tohle nemůže být sen.
Nemáš hlavu v oblacích, když ses sem na tak dlouho zavřela?
Kósuke, nebuď tvrdohlavý.
Proč se neusmíříte?
O to nejde!
Měli bychom něco dělat,
ne říkat, že se nám to zdá nebo podobné blbosti!
Jako co?
Já budu nahoře na hlídce.
Jednou přijde pomoc. Priorita je dostat se odsud, jasné?
Bože.
A je to. Chtěl jsem si zahrát karty.
Hej, kde je tu záchod?
To snad ne.
Je to skutečné?
Zdálo se mi, že jím v McDonald's.
INSTANTNÍ NUDLE
Tohle je poprvé, co jsem měla ve snu hlad.
Reino?
Jak to, že je to sen?
Nemůžeme se vrátit, ať počkáme sebedéle.
Nefungují nám mobily. Mám hlad a není tu nic k jídlu.
Čekáme jen na smrt.
Je mi to líto.
Určitě… Určitě se brzy dostaneme domů.
Ten tvůj falešný úsměv nesnáším.
Reino!
Nacume, počkej!
Kósuke!
Tady. I když tam toho moc není.
Ach, to jsi ty.
Nemám hlad, takže nepotřebuju…
To je…
Jo, mám pár nápadů.
Rád si poslechnu tvé nápady, Kósuke.
Můžu se o ně podělit.
Za poslední čtyři dny tu proplouvaly další budovy, jako je ta naše.
Nevíme, kdy se vrátíme,
takže budeme potřebovat jídlo.
Když neulovíme ryby, musíme pro jídlo.
Proto až se příště přiblíží, skočím tam s tímhle!
A tohle lano?
Připojil jsem kabely na střeše. Na konci byla anténa.
Budu se jí držet a použiju ji jako lanovku.
Kósuke, to je úžasné.
Ani ne. Vlastně to bude docela děsivé.
Co?
Kósuke, přidej se k nám. Všichni čekají.
Až teď? Proč bych to dělal?
Nacume se drží stranou.
Nacume?
Nacume se bojí.
Ona to neřekne, ale taky na tebe čeká, Kósuke. Nacume je…
Nacume tohle, Nacume tamto. Jak to, že toho o ní tolik víš?
Ani já jí nerozumím.
Vím, že tě Nacume potřebuje, Kósuke.
Co si to dovoluješ?
Hej!
INSTANTNÍ NUDLE ZELENÝ ČAJ
Co?
Není to…
Jejda!
Sakra.
Ano!
Co?
Kósuke!
Jdu na to!
Au!
To je přece bazén Narahara.
Co to bylo?
Co to děláš?
Proč jsi…
Ty mrcho! Udělala jsi to schválně!
Co? O co jde?
Co?
Přišel sis do Narahary pro jídlo, ne?
Jo. Počkej, proč jsi šla se mnou?
Měla bych strach, kdybys šel sám.
Pomůžu ti, tak pojď! Nekoukej do šatny a pospěš si!
Tohle je klučičí šatna, jasný?
Počkej!
Ty fotky si pamatuju. Možná tu zbyly i ostatní místnosti.
Tudy!
Co u tebe?
Žádné jídlo nevidím!
Jestli někde mají nouzové příděly…
Ale jak je to možné?
Naraharu ve třetí třídě určitě zbourali.
To teď nech a pospěš si!
Já vím! Je normální, že tě to zajímá!
Bože, v takové chvíli?
Nemůžu si pomoct!
Ty máš taky hlad!
To je ono! Na něco jsem si vzpomněla!
Nebyly nahoře automaty?
Jo!
Musíme si pospíšit!
Mám to!
To myslíš vážně?
Páni! Hej, počkej! To je nebezpečné!
To nic! Vidíš?
Kósuke, ty pojď taky!
Je to nebezpečné!
Nacume!
Jsi v pořádku?
Jsem v pořádku!
Co myslíš tím, že jsi v pořádku? Počkej chvíli!
Říkala jsem sice, že se nám to zdá… ale tenhle sen moc bolí.
Tohle musí být skutečné. Proto jsem ti to říkal, hlupačko!
Hlupačko…
Tak, a je to hotovo.
Ztratili jsme čas. Musíme si pospíšit.
Kósuke!
Počkej tady!
Sakra.
Bože, měl jsem jít sám.
Vždycky hraješ na sólovku a zraníš se!
I když získáš víc bodů, zraněná ničemu nepomůžeš, hlupačko!
Ty!
Hej, nehýbej se!
Byli jsme dva útočníci, protože jsme hráli spolu!
Ty jsi takovej měkkota, že by ses sám netrefil!
Sklapni! I bez tebe to zvládnu sám!
Někdo za tebou přišel až sem, aby ti pomohl, a ty nic neřekneš?
Buď zticha!
To nic není!
Nech to na mně.
Proto, když jsi sám…
Zvládnu to!
Vidíš? Musíme spolupracovat, ty spratku!
Jak dlouho se budeš chovat jako moje sestra? Dám to!
Co dáš? Jsi malý spratek, nechápeš, jak se cítí ostatní!
Kdo je tady spratek, co se zamknul doma?
Taky jsem se o tebe bál.
Starej se o sebe.
To je moje replika.
Prostě na to zapomeň!
A jdeme na to!
Nemá to cenu. Sakra.
Kósuke.
Nacume!
- Ti kluci. - Rychle!
Rychle se vraťte!
Odplouváte pryč!
Čas vypršel! Nedostaneme se zpátky!
Ne!
Nacume!
V téhle chvíli všichni…
Neboj, s jídlem to pak nějak vymyslíme!
Dobře?
Vraťme se do bytu společně!
Kósuke, to mi říkat nemusíš.
Já vím!
Nech toho!
Zrovna když se snažím…
Je tam někdo?
Co?
ZÁCHRANNÁ TAŠKA NA JÍDLO
Nacume!
Kósuke!
Vy tam, použijte k návratu tohle!
- Kumagajo, jsi v pořádku? - Jsi zraněný?
PLAVECKÝ KLUB NARAHARA
Páni, super!
Co to všechno je?
To je velký úlovek.
Vypadá to lákavě.
Otevřete je.
Kde jste to vzali?
No…
- Rýžová párty! - Ble…
Je skoro prošlá.
Tohle je už prošlé, ale určitě v pořádku.
Ochutnej to, skrčku.
- Cože? - Reino!
- Nebyla to Narahara? - Jo.
Nebyla už pryč, když jsme byli ve čtvrté?
Smylo se to taky?
Nacume, co tvoje noha? Krvácíš.
Jen jsem trochu zakopla, ale nic mi není! Jsem v pohodě!
To jsem ráda. Nacume, jsi skvělá.
Máš odvahu! Že, Reino?
Co? Mě se neptej!
Vsadím se, že to celé udělal Kumagaja.
Ne, já…
Jo, je to díky Kósukemu.
Takže jste se udobřili?
Ne, tohle není usmíření.
Kósuke!
Kumagajo!
Kumagajo, pojď sem. Zapomeň na ni.
Reino!
Nacume, taky jsi v pořádku, že?
Kósuke, pojď sem.
No, jasně.
Jo! Kósuke, učinili jsme velký objev!
Našli jsme ho předtím! Podívej, vidíš ho, že?
Máš pravdu, jsou vidět i vodojemy! Je to naše město!
Že jo?
Vážně?
Plujeme domů.
Když poplujeme dál tudy, tak určitě.
Dobře!
Páni! Padáme!
Bože, co to je?
Nemůžu dýchat!
Nesmrdí Kumagaja trochu?
Cože?
- Město se nevypařilo. - Snad se naši nezlobí.
Bylo by fajn je uklidnit.
Kósuke!
Co?
Tumáš, Kósuke.
Ty…
Tohle ti posílá děda Jasudži.
Cože?
Říkali jsme si, že ti chceme k narozeninám dát překvapení.
Moje narozeniny…Myslíš ten den?
Jo, vždycky sis ho přál, že?
Takže jste to plánovali spolu.
Měla to být tvoje vzácná vzpomínka,
ale připletla jsem se mezi vás.
Ačkoliv ani nejsem rodina.
Mrzí mě to.
Neomlouvej se.
Co?
Jsem… Jsem víc…
Tehdy…
Kósuke?
Ne! Já nevím! O nic nejde!
Hej, počkej!
Právě tady bys to měl přijmout!
Počkej, Kósuke!
POČET DNŮ NA MOŘI
NACUME 11 KÓSUKE 11
Co? Vy dva jste byli pořád spolu, ale s Nacume spát nebudeš?
To jsme ještě byli v nižší třídě.
Kumagajo, kde spíš?
Pořád přemýšlím.
Tak se můžeš vyspat tady…
Jdu se vyčurat.
Zavři dveře.
Co se děje?
Musím čurat!
Aha.
Myslela jsem, že se nedočkáme dne, kdy budeme jíst plevel.
Jak dlouho budeme mít ty malé porce?
Reino, lepší je mít jistotu.
Co?
Chceš říct: „Ať si radši nehrajou s ohněm“?
Co to sakra je? Není to totéž?
Noppo… Co jsi proboha zač?
Co tím myslíš, Kósuke?
Včera jsem viděl tvou ruku.
Něco tam rostlo.
Rostlo?
Říkals, že tu bydlíš už dlouho,
ale já v tomhle bytě bydlím taky. Kdybys tu byl, věděl bych to.
Zvlášť kdybys byl takhle vysokej a v kraťasech.
Kósuke, nemluv ostatním do oblečení.
V tomhle bytě jsem byl vždycky.
Vždycky?
Od chvíle, co ho postavili.
Hodně lidí sem chodilo,
měli tu děti a tohle místo bylo vždycky plné dětí.
Ale postupně všichni odešli.
A já ho dál hlídám.
Počkej, vůbec ti nerozumím.
Kolik ti je?
Zelená lidská příšera.
Správně, duch. Noppo byl duch tohoto bytu!
To snad ne.
- Reino! - Ááá! Nezabíjej nás!
Ty hajzle!
Ty! Nevím, jestli jsi duch nebo co,
ale víš, co se děje, že jo?
Proč jsme na moři? Hej!
Já… Vím jen o sobě.
Mrzí mě to.
Určitě? Možná to byla tvoje chyba…
Kósuke, Noppo to vážně neví.
Není to jeho chyba.
Navíc je to jeden z nás, žili jsme až doteď pospolu.
Je to jeden z nás? To myslíš vážně?
Co?
To není normální. Je to monstrum!
Neříkej to tak…
Mimochodem „žít spolu“? Připadá ti to jako hra na domácnost?
Snad jsi nezapomněla, že je to tvoje vina, že tady trčíme,
protože ses zamkla v tomhle rozpadlém bytě!
Je to tvoje vina.
To, že se možná brzy vrátíme, neznamená, že jsem ti odpustila!
Jak to myslíš, že spolu bydlíme?
- Tohle je hrozný, špinavý místo jako… - Reino!
Tohle neříkej!
Bolí to?
Možná se nebojím.
Noppo je velkej, ale myslím, že je dobrej.
Proboha…
Co to sakra je? A co já?
Juzuru je taky dobrej kluk!
Bojím se děsivých věcí, ale, Noppo, máš něžné oči.
Noppo není špatný člověk.
Jo, všichni jsme stejní. Že jo?
Jo.
Kósuke!
Ty fakt nic nevíš?
Promiň.
Už žádná tajemství, jo?
Tak jo, jdeme jíst!
- Má rýžová koule! - Můžeš je sníst! Pravidlo tří vteřin!
Mám to uvařit?
- Jo. - Neandrtálče.
Na co koukáš?
Ukaž!
Ne! Sem s tím!
Neběhejte po nemocnici!
Omlouváme se!
Máš narozeniny, že? Možná ti děda Jasudži něco koupí.
Co to má být? Určitě s dědou něco kujete.
To je tajemství.
Předtím jste byli vyděšení, ale teď jste úplně v pořádku.
Vím, že děda Jasudži bude v pořádku! Kósuke, ty jsi byl taky vyděšený!
Sklapni! Určitě jsi taky vystrašená.
Drž pec.
JASUDŽI KUMAGAJA
Pořád jsi vyděšená.
Stejně to není tvůj děda, tak neměj strach.
To je pravda. Je to přece jen tvůj děda.
Můj…
Hej, Nacume?
Kósuke!
Dědo.
- Běž se omluvit. - Co?
Rychle! Běž se omluvit!
Kósuke!
Nacume.
To není možné!
Máš s tím plyšákem nějakou vzácnou vzpomínku?
Jo.
Když jsem byla malá, koupil mi ho děda Jasudži.
Moc jsem ho chtěla, ale držela jsem to v tajnosti.
Nevím, jak to zjistil, ale koupil mi ho k narozeninám.
Děda Jasudži se mě vždycky snažil překvapit.
Proto je to můj poklad.
Nacume, ty máš dědečka Jasudžiho opravdu ráda.
Ano.
Myslím, že pro mě byl jako otec.
Je to trochu děsivé, když je to děda někoho jiného, co?
Teď už bych byla s tátou a mámou ve Floridské zemi.
Reino, ty zábavní parky fakt miluješ, viď?
Říkáš, že jsem dětinská?
Proč ne? Mám odtamtud všechny vzpomínky.
Nejspíš to bude stejné.
Co?
Pro Nacume
je tohle krásné místo, kde jsou všechny její vzpomínky.
To si děláš srandu. Pro nás to neplatí.
Chci se ti omluvit, Reino.
Co? Za co?
Moc mluvím, víš?
Pořád se schovávám za tebe, která se s ničím nepářeš.
Nepářu?
Promiň za to, co jsem řekla. Budu se víc snažit.
Džuri.
Slibme si, že se vrátíme domů společně. A… vezmu tě na Floridu.
Dobře.
Kdy už budeme doma?
Vážně se to místo blíží?
Mám takový hlad! Mám takový hlad!
Sto Big Maců a deset nuget! Happy mealy nestačí!
Budeme mít ještě větší hlad.
Sklapni, skrčku! Vzbudili jste mě!
Kósuke, my tam ještě nejsme?
Ne, je zataženo a já nevidím.
Co?
Co je to?
Hej, lidi!
Dokázali jsme to?
Cože? Vážně?
Tak rychle?
Co? Kde?
Tohle!
Co? To není město!
Cože? Bože.
Co je to?
Je to McDonald?
To nebude… Vypadá to staře.
- Je to obchodní dům. - Co?
Co se děje?
Kósuke, neblíží se to k nám? Je to stejné jako s Naraharou.
Jo.
- Zkusím tam jít. - Co?
Taky máme málo jídla, co? Tentokrát to udělám správně.
Já taky.
Chci jít taky.
Já taky.
Je to střešní zábavní park.
Tady Taiši na střeše! Pospěšte si!
Dobře. Kdyby něco, zavolej.
Tady to je. Nezdržíme se dlouho, jo?
Nacume!
Co?
Co se děje? Stalo se něco?
Ne, jsem v pohodě. Jdeme!
Dobře.
Já myslela, že tu něco najdeme, ale…
Je to moc zchátralé.
Co tahle strana?
Nic.
- Tohle. - Hm?
DĚKOVNÝ FESTIVAL 2016
Tak před šesti lety?
To není možné…
Počkej chvíli!
Co se děje?
Jen počkej!
Co? Myslíš znovu?
Je tam někdo?
Hej! Musíme si pospíšit!
Hej, počkejte! Co?
Tohle je…
Co? Co to je?
Nacume!
Kam jsi zmizela? Páni!
Mám tě!
Byl tu někdo?
Jestli ne, tak rychle!
Co?
Co se děje? Chováš se divně. Hej!
Tohle místo… jsem nesnášela.
Co?
RÁJ HRAČEK
Když jsem byla malá, šli jsme koupit dárek k narozeninám,
ale rodiče se pohádali.
Nakonec jsem nedostala nic.
Ale zapomněla jsem na to.
Omlouvám se. Jdeme!
Kósuke. Odpověz, jestli mě slyšíš!
Co? Co se děje, Taiši?
Konečně tě slyším! Hej, rychle utečte!
Co?
Taiši, co se to děje?
Kósuke, tentokrát se k nám přibližuje tvoje strana!
- Není to zlé? - Srazíme se!
Tak jo, pojďme dovnitř!
To je zlé!
Panebože!
Srazíme se!
To je zlé! Teče sem voda!
Nacume, jsi v pořádku?
Jo.
A co ty, Noppo?
Jsem v pořádku.
- Rychle ven! - Jo.
Co je to? Není to dítě?
Sakra!
Nacume, nemáme čas, jdeme!
Nacume!
- Páni! To je katastrofa! - Juzuru!
Přitáhněte nás!
- Kósuke! Dobře! - Juzuru!
Já taky pomůžu!
Dobře!
Ach ne, Taiši!
Tam!
- Taiši? - Pomozte někdo!
- Taiši! - Pomozte mi!
Já půjdu!
Džuri! Já taky!
Chyťte Taišiho!
- Á… - Jsi v pořádku?
Jo, jsem.
Taiši!
Džuri!
Už budeš v pořádku!
- Co jsi dělal? - Reino!
Na můj povel!
Dobře!
Teď!
Díkybohu.
Děláš nám problémy…
Džuri, Reino, děkuju vám, vážně!
Ach, ouvej!
To nic, já to udělám.
Co?
Hej, Džuri!
Džuri!
- To je Džuri! - Cože?
Džuri!
Juzuru, pomůžeme jim! Přitáhni nás tamtím směrem!
Dobře!
Džuri, jdu hned za tebou!
Džuri, vydrž!
Džuri!
Nacume!
Kósuke! Nacume!
Džuri…
Noppo!
Prober se…
Džuri!
Au!
Co to děláš?
Promiň!
Nesahej na ni!
Ty! Je to tvoje vina, že se to stalo!
Co?
Co uděláš, jestli takhle Džuri umře?
Počkej, Reino! Kdyby ji Nacume nezachránila, Džuri by tu už nebyla.
To je mi jedno!
Džuri je moje nejlepší kámoška! Ale ty…
Mrzí mě to.
Jsem na pokraji sil! Ani se už asi nedostaneme zpátky.
Všichni umřeme!
Přestaň!
Reino… Přestaň… prosím.
Přinesla jsem jídlo.
Co noha?
To kvůli mně… Omlouvám se.
Co?
Vím, že jsi to ty, Kósuke! Co to děláš? Jdi pryč!
Hej, počkej! Napadlo mě, že si poslechnu tvé vyprávění.
Co? Nesahej na cizí cennosti bez dovolení!
Bože, ty jsi tak beznadějný!
Už od dětství jsi byl jako můj bráška.
Když jsi byl rozmrzelý, děda Jasudži ti něco koupil.
Hej.
- Nikdy nebudu jako ty, Kósuke. - Hej!
Co?
Ty…
zní to trochu falešně.
Co?
Vím, že jsi brečela.
Ne, nebrečela.
Nedrž to v sobě. Proto jsem tě přišel vyslechnout.
Já… Jsem…
vlastně uplakánek.
Víš to, ne? Moje rodina byla pohroma,
pořád jsem plakala.
Ale…
Ať jsem brečela, jak jsem chtěla,
nic se nezměnilo a všechno se rozpadlo.
Proto jsem se tehdy držela zpátky, abych nic nechtěla.
Myslela jsem, že to tak bude snazší.
Ale když…
padlo rozhodnutí, že půjdu k vám a děda Jasudži mě přijal,
byla jsem moc ráda.
Přišlo mi, že je to jako skutečná rodina.
Řekni sýr!
- A navíc… - Za co to bylo, Nacume?
Mohla jsem mluvit o čemkoliv…
a mohla jsem plakat.
Netušila jsem, že budu tak šťastná.
Ale děda Jasudži už umřel.
Byt je pryč a všechno se zase rozpadlo.
Čím víc jsem myslela na to, jak nesnáším loučení, tím větší mi dělalo potíže….
Ale i kdybych to řekla mámě, nic nenadělá.
Proto jsem sem musela přijet.
Omlouvám se. Nechtěla jsem ti dělat problémy, Kósuke.
Je to moje chyba, že tu tak bloumám.
To není pravda.
Je to moje vina, že jsem vás sem všechny zatáhla,
a teď tu takhle plácám. Jsem hrozná.
To, co se stalo Džuri, je i moje vina.
Jsem horší.
Proč? Ne…
Věděl jsem, že máš problémy,
ale nemohl jsem nic dělat.
Navíc jsem ti řekl ty věci… a ublížil ti.
Ten plyšák… Když mi ho děda Jasudži dal, vůbec se mi nelíbil.
Co?
Připomínalo mi to špatné vzpomínky.
Ale když jsem si s tebou hrávala, tenhle prcek byl pořád s námi,
a proto je to můj poklad.
Je to díky tobě, Kósuke.
Ne, nejen to.
Chodili jsme spolu do školy a hráli fotbal…
Byla to zábava.
Už jen proto jsem ráda, že jsem byla s tebou, Kósuke.
Dobře! Konec příběhu.
Už jsem v pohodě.
Svoje problémy si vyřeším sama.
Mohla bys… víc spoléhat na ostatní.
Ale díky. I když jsem mluvila trochu moc.
Kósuke!
Vraťme se domů společně!
Já…
Co?
Co to je?
Kósuke, podívej se dolů!
Co to je?
Co to bylo za zvuk?
Páni!
Je to horší než v obchoďáku!
Kósuke, nebe!
Není to…
Mléčná dráha?
To světlo…
Hele, Kósuke.
Uplynulo už dost času. Neměli bychom už být ve městě?
Sakra, vážně se dostaneme zpátky?
Lidi!
- Vzbuďte se! - Co se děje?
Dole! Dole je voda!
Děláš si srandu?
Museli jsme tam udělat díru. Co budeme dělat?
Možná musíme odejít.
Ne!
Shromážděte se.
Dobře.
Noppo tu není?
V takové chvíli…
Ten kluk… pořád něco skrývá?
Tamhle je!
Noppo! Jsem ráda, že jsi v pořádku. Musíme si pospíšit.
Noppo… Řekni nám všechno, co víš.
Tahle budova se potápí. Nedostane se ani do města.
Nevíme, co dělat. Nemůže to jít jinak?
Noppo…
Nemohl jsem nechat Nacume samotnou
v téhle díře, odkud všichni odešli.
A Kósuke taky.
Co?
Dohlížel jsem na vás.
Patřím k tomuto bytu.
Tohle je jediné místo, kam patřím.
Proto jsem byl vždycky s vámi oběma.
Ta představa, jak se spolu šťastně smějete.
Nemohl jsem to dostat z hlavy.
Když jste odešli, pochopil jsem to.
VSTUP ZAKÁZÁN
Myslím, že se mi líbilo, jak jste se smáli.
To je ten důvod, proč…
Na tenhle oceán jsem měl přijít jen já.
To já jsem vás sem všechny přivedl.
Hm? Jak to myslíš?
Že jsi nás sem přivedl?
To si děláš srandu. Co s tím uděláš?
Reino… Noppo…
Sklapněte!
Reino!
Hej! Proč jsi nás sem musel zatáhnout?
No tak! Vysvětli mi to!
Reino!
Jak se dostaneme zpátky?
Promiň, ale taky nevím, jak se vrátit.
Už nám odpusť. Udělám cokoli, jen… prosím.
Reino!
Džuri!
Myslela jsem, že jsi mrtvá!
Přeháníš. Dala jsem se dohromady.
Víš to jistě? Určitě?
Promiň, Džuri!
- Džuri! - Reino!
Jsem tak rád! Jsi v pořádku?
Jo.
Neplač, Reino. Poletíme spolu na Floridu, ne?
Jo… Ale teď…
Neboj se. Když zůstaneme spolu, dostaneme se domů!
- Je to moje vina, Džuri! - Vůbec ne.
- Jsem v pořádku. - Já taky! Promiň, Džuri!
- To nic, Nacume, nic se neděje. - Jsem tak rád, Džuri!
Řekni mi jednu věc. Vážně nevíš, jak se dostat domů?
Omlouvám se.
Měli byste odsud rychle odplout na voru.
Už se o mě neboj.
- Nechám to na tobě. - Dobře.
Jdeme na další.
Jo.
Už to je?
Ještě chvilku.
Nacume, už to je?
Jo.
Nacume?
Noppo bude taky na voru, že jo?
I když je to jeho chyba?
Nemůžeme ho takhle nechat.
Když se byt potopí, Noppo umře taky!
Není to člověk, že ne? Ne.
Ale…
A co když se nemůžeme vrátit, protože jsme s ním?
Cože?
Protože on nás sem přivedl.
To ještě nevíš.
Už s tím přestaň.
Hej, Kósuke, Noppo byl vždycky s námi.
Nejen teď, byl s námi už hodně dlouho!
Jistěže ho nemůžu opustit.
Vážně…
Pokud se nemůžeme vrátit spolu, nechci odsud odejít.
Hej, co to…
To neříkej!
To neznamená, že musíš zemřít s ním!
Přestaň tak fňukat!
To je pravda…
Zase to moc řeším, co?
Počkat! Chápu, co říká Reina, ale…
Ale i když se dostaneme domů tak, že tu necháme Noppa,
není to… To není správné!
Je to kruté.
Ani já to neříkám, protože chci.
Myslím, že hádat se je teď to nejhorší.
Ani nevíme, jestli za to může Noppo.
Ale…
Budu po tvém boku, Reino.
Kamarádi, omlouvám se.
Na přemýšlení není čas. Utečme všichni spolu.
Hele, to je…
Teď můžou všichni nastoupit, ne?
Máme dost času?
Neboj, zvládnu to.
Nacume, co se týče toho předtím…
Ne, mrzí mě to.
Už nebudu nic říkat.
Nacume…
Co je? Je tu voda!
- Pospěšte si! - Noppo!
- Místnost je nakřivo. - Co je to?
Ten vor?
- Ještě kousek! - Naše věci?
Ještě tu něco je.
Musíme to rychle dodělat!
Kósuke!
Vor je hotový!
Dobře, tohle je poslední!
Rychle, pojď!
Hned jsem tam!
Cože? Hej, trotle!
Ty jsi ještě tady? Tak jdeme!
Pokoj dědečka Jasudžiho…
Ne, jsem v pořádku.
Pojďme, Kósuke!
- Noppo! - Noppo!
Tady nemůžeš umřít!
Rychle!
Všechno připraveno?
Můžeme vyrazit!
Pojď, Noppo!
Noppo, honem, nastup!
Noppo!
Noppo! Noppo!
Proč, Noppo?
Odejdu s bytem.
Omlouvám se.
Nechci…
už žádná… loučení!
Počkej!
Nacume!
Nacume! Nacume!
Nacume, vrať se!
Ne! To je nerozvážné!
Sakra!
- Kumagajo! - Taiši!
- Vrátíme se! - Jo!
Vrať se!
Nacume!
Noppo!
Nacume, tady nesmíš být!
Noppo, pospěš si!
Nacume!
Nebudeme se vracet!
Kumagajo, vrať se!
Reino, ten provaz! Jdu na to!
Říkala jsi, že se spolu vrátíme domů…
Proč jsi tam šla? Hlupačko!
Kósuke.
- Vytáhni nás! - Nacume!
Ne! Musíme se vrátit!
Nacume!
Noppo, neboj! Nějak to zvládneme.
Noppo?
Ne… Ani tohle nemůžeš dělat! Můžeš na mě prostě zapomenout!
Ne, nemůžu!
Nemůžu tě tu nechat! Určitě existuje nějaký způsob!
Určitě tu bouři přečkáme.
Určitě se vrátíme domů společně!
Vrať se…
Nemá to cenu.
Je to nemožné.
Sakra.
Sakra!
Nacume…
Co… Co mám dělat?
Ono to září.
Co to je?
Pohybujeme se!
Co se děje?
Nevrací se to směrem, odkud jsme přišli?
Co?
Mami… všichni…
Můžeme domů, že jo?
Jo.
Taiši, tohle je…
Jo.
Nacume?
I kdybychom šli takhle domů, ona tam nebude.
Nacume!
Pojď sem!
Nacume!
Hej.
Počkej! Proč jdeš tamtudy?
Říkalas, že se domů dostaneme spolu!
Nacume!
Ne!
Pusťte mě! Nacume!
Kumagajo!
- Nechoď! - Kósuke!
Nacume!
Králíček?
Nechci to. Takhle nemůžu domů.
Přísahám, že to tomu idiotovi řeknu. Přísahám…
Co to je?
Není to…
JAŠIMA
Chtěl jsem jen, aby ses usmívala, Nacume.
Nic víc.
Ale…
Skončilo to takhle.
Brzy tu bouři přečkáme, neboj se.
Kdybych se nevrátila, co by asi udělala máma?
Pro mámu by to určitě bylo snazší.
To je pravda.
To já jsem ten důvod, proč se všichni rozešli.
I Kósuke. Kvůli mému sobeckému jednání…
NEMOCNICE KAMONOMIJA
Nemohl se rozloučit s dědou Jasudžim.
Celou tu dobu se cpu do cizího domova.
JASUDŽI KUMAGAJA
Protože já…
Bude lepší…,
když prostě zmizím.
Ale…
Mám strach.
Hej!
Nacume!
Nacume! Noppo!
Nacume!
Jo! Je to spojené, Kósuke!
Pěkná přihrávka!
Kósuke.
Jdu na to!
Proč jsi přišel?
Uhni!
Co budeš dělat?
Ruské kolo zatáhne za tenhle drát!
Dobře! Je to spojené!
- Dokázal to, Taiši! - Kósuke!
Kumagajo!
Reino!
Omlouvám se.
Pamatuju si tě.
Vždycky jsi sem chodila s otcem, že?
Běž!
Ty idiote! Proč jsi to udělal?
Neříkala jsem ti, ať mě jdeš zachránit!
Byla jsem v pohodě.
Říkáš: „Jsem v pohodě.“ Jak dlouho ještě budeš lhát?
- Není to lež! - Sklapni!
Proč jsi přišel? Všichni teď umřou!
Protože ses tu zamkla!
Nesnáším tenhle zchátralý byt!
Připomíná mi, jak ses schovávala a brečela, zatímco já dělal jako že nic!
A mám chuť se praštit! A!
Řekl jsem, že se tě moje rodina netýká, ale týká se tě hodně!
Ty ses do ničích věcí nepletla!
Je to i tvůj dům! Ale musíme ho tu nechat!
Jinak se spolu domů nedostaneme!
Víc než Noppo…
s tebou chci zůstat já!
Promiň, Kósuke.
Taky s tebou chci zůstat. Taky chci domů!
Ale… v tomhle stavu…
Neboj se. Společně se tam dostaneme.
Co uděláš, když ti nahraju?
Jde jen o jedno.
Vzpomínáš, jak jsme trénovali?
Střílet.
Přesně tak! To mají ti dva útočníci za úkol!
Jo.
Hej, Noppo. Půjdeš s námi domů!
Rozumíš?
Jo.
Přes tu bouři se dostaneme!
A je to tady!
Je to tady!
Zvedá se to!
Jo!
Kósuke, zabralo to!
Když budeme chtít, dáme to!
Uááá! Je to zamotané!
Tenhle kabel vede kolem gondoly až do bytu.
Jestli je přerušený,
tak ty děti nezachráníme.
Všichni…
Je to svázané!
Tahle strana taky!
Uvážu ještě jeden!
Děkuju! Tohle dáme na konec!
- Přestalo to. - Dokázali jsme to!
- Pomůžu ti! Neboj! - Je to nebezpečné!
Co se stalo?
- Tohle! - Ty!
Půjdeme domů všichni společně!
Až se vrátíme, dám všem máminy krokety!
Já taky!
Chci hrát Smash Bros. s každým!
Já taky! Pojedu s Kumagajou na Floridu!
Se mnou taky, že jo?
Džuri!
Zachráníme je společně.
Vy všichni…
Jdeme!
Základní škola Kamo, do boje!
Ale ne! Rozdělili jsme se!
Ne!
To je nebezpečné!
Když tě pustím, Kumagaja bude…
Reino!
Jsi v pořádku?
O mě se neboj.
Ale ne!
Začíná se točit!
Zastav se!
Netoč se!
Sakra!
Taiši!
To nemůžeš…
Vytáhnu tě!
Nacume!
Kósuke!
Jen počkej! Já…
Sakra! Jsi v pořádku?
Říkám, že mi nic není! Tohle nic není!
Ty…
Dobře se drž Nacume!
Nacume, no tak, druhou ruku!
Už se znovu nenuť a jdi z vlastní vůle!
Bude mi jedno, jestli budu jediný útočník a ty mě za to budeš nenávidět!
To bys sám nedokázal, Kósuke!
Bez mých přihrávek bys ani neprošla!
- Zkus to zopakovat! - Au!
Budeme v pohodě, jo?
Kósuke, vím, že jsi taky vyděšený.
Co? Ne, já ne, proč, ty malá…
Nacume… Kósuke…
Protože jsem tyhle dva držel zpátky…
stalo se tohle.
Je mi jedno, jestli se už do té doby nevrátíme.
Je mi jedno, co bude se mnou.
Ale tihle dva, Nacume a Kósuke,
jsou naživu!
Chci,
aby žili a usmívali se!
Kde to jsme?
Bouře je pryč.
Přežili jsme?
Jo.
Ano!
Jsem tak rád, vážně!
- Tvářil ses, že jsi v poho. - Tak jsem se bál!
Kósuke, ty padavko!
Sklapni!
Je to ostrov.
Takže to nebylo naše město.
- Jo. - Haló!
Haló!
- Kósuke! - Kumagajo!
JAŠIMA
Hmm.
Co je to?
Jašima…
byl první zábavní park, kam mě táta vzal.
Na tom ruském kole jsem byla už mnohokrát.
Ano.
Líbilo se mi to.
Ano.
Reino.
Reino, už bychom měli jít.
Jo, ale…
Bylas taková tatínkova holčička a bulík, ale vedla sis moc dobře.
Jo, dřela jsem.
Teď už musíš jít.
Jo.
Díky, že jste tu trávili tolik času a tak si to tu oblíbili!
Díky. Díky!
Díky!
Sbohem!
Páni!
To je krása.
Co? Někdo tam je!
Co? Máš pravdu. Haló!
Dívali se sem! Jdeme dolů!
Jo.
Já taky!
Ne.
Co?
Odsud můžu jít jen já.
Cože? Ale všichni vystupují.
Jak to?
Už to chápu.
Já a ty děti jsme stejní.
Tohle je to místo, kam se vracíme.
Když půjdete s námi, už se nevrátíte domů.
Proto…
s vámi nemůžu jít.
Je mi líto.
Nacume?
Tak tohle je sbohem.
Ty…
Ty jsi takový uplakánek.
Asi se bojíš, jestli se dostaneme domů. Neboj, moulo…
Tak to není. Ani nebrečím!
Jen když jsem tvrdě dřela…
Už zase! Už mám z tebe zase kopřivku!
Ani já jsem se nemohla vykoupat!
Přesně tak! Smrdíš!
To je ošklivé!
- Ty taky! - Sklapni!
Nacume by teď měla být v pořádku, že, Kósuke?
Hej, vy dva ne, Noppo…
Co je to?
Není to ta záře?
Nebojte se. Tihle drobečci vás vezmou zpátky.
Tihle drobečci?
Noppo!
Hýbe se to!
Noppo!
Měj se, Noppo!
Opatruj se!
Ahoj, Noppo!
Budu v pořádku! Budu spolupracovat s Kósukem!
Paráda!
Hej, kde jsou ti dva?
Tamhle.
Teď už opravdu jedeme domů.
Nacume?
Je to tu hezké.
- Nacume! - Tohle je tvůj domov.
Vítejte.
Kósuke, Nacume.
Dědo Jasudži…
Dědo!
Tu máš.
- Nacume! - Kósuke.
Půjdeme spolu domů, Kósuke.
Dobře, Nacume!
Sbohem.
Nacume?
Nacume!
Kde jsi byla? Tolik jsem se bála! Díky bohu!
Jsi v pořádku? Nejsi zraněná?
Nacume?
Nevadí, když zůstanu s tebou, mami?
Vůbec ne! Jsi moje drahá dcera!
Můžu se před tebou chovat jako dítě?
Jistěže můžeš. Omlouvám se.
Můžeš být dítětem, jak dlouho chceš.
Pak, mami…
Už žádné donášky jídla.
Co? Cože?
Uděláme si spolu večeři, mami.
Vítej doma, Nacume.
Asi před 60 lety byly postaveny Kamonomijské komplexy.
Někdy se jim říká „strašidelné bytové komplexy“, ale stále je to domov.
Byl to můj a Nacumein drahocenný domov.
LETNÍ FESTIVAL
Strávili jsme spolu tolik času, ale řekl jsem jí něco hrozného.
Nakonec jsem se neuměl omluvit.
I když mi děda říkal, že mám…
Promiň.
Když jsme se vrátili, všechno bylo jako dřív.
ČOKOLÁDOVÁ FLORIDA
Stále nedokážeme vysvětlit, co se tehdy stalo.
Je to všechno v mlze.
Jak říkala Nacume, mohl to být jen sen.
Ale… to nemohl být sen.
Co se stalo v tom bytě, bylo skutečné.
Díky tomu, co se stalo, můžu mluvit s Nacume jako teď.
Dědo.
Náš dům byl úžasný.
Proto, s Nacume…
Díky.
Kósuke, to říkáš mně?
Proboha! Vyděsili jste mě! Jste vy dva v pořádku?
Překlad titulků: Katerina Vorlicka