ДЕВІД ГЕНДІ
САМОЗВАНЕЦЬ
ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Усе незрозуміле раптом набуло сенсу.
Його звати Роберт Фріґард.
І його судили за самозванство.
Моя мама жила з цим самозванцем. Ця людина контролювала наші життя.
Щойно я дізнався, хто такий Девід Генді,
я звернувся до поліції
і сказав, що моя колишня дружина зараз із серійним шахраєм.
На жаль, хоч вони й вислухали мене,
але геть не зацікавилися справою.
Ми не знаємо, де вона. Ми багато років не бачилися.
Я ЗАНЕПОКОЄНИЙ ЩОДО САНДРИ
Я намагався знову і знову.
ЧЕРЕЗ РОБЕРТА ФРІҐАРДА
Нарешті нам вдалося вмовити поліцію розслідувати зникнення Сандри.
ЧЕРЕЗ ЧОТИРИ РОКИ ПІСЛЯ ЗУСТРІЧІ САНДРИ КЛІФТОН ІЗ ДЕВІДОМ ГЕНДІ
У 2015 році вони знайшли Сандру, яка була з Фріґардом,
і домовилися про зустріч, аби дещо обговорити.
Я відчула полегшення.
Поліція бачила її.
Тож поліція сказала мамі:
«Ви маєте знати, що його було засуджено за самозванство».
ШАХРАЙ ДЕСЯТИРІЧЧЯ БРЕХНІ
ЖЕРТВИ ГОВОРЯТЬ ПРО ЖИТТЯ ІЗ ШАХРАЄМ
Вони спитали її: «Ви знаєте, хто цей чоловік?»
А вона сказала: «Так».
Минув майже рік, відколи зникла моя дочка Сара.
Я хвилювався. Я намагався знайти її.
Переважно я шукав інформацію.
Я не міг довести, що стався злочин,
та гадав, що її певним чином контролювали.
У БІГАХ
10 МІСЯЦІВ
Я тікала від ІРА, тому жила в конспіративних квартирах.
Роб казав, що працює на МІ5, тому треба виконувати його правила,
хочеш ти того чи ні.
Я подзвонив батькам Джона.
Джон сказав їм про ІРА та необхідність тікати.
Їм треба було заплатити за захист.
Ясно. Оце вже проблема.
Нарешті я зрозумів, що відбувалося.
Йому потрібні гроші.
Та я не знав і половини того, що станеться.
Роб сказав мені, що його керівництво визначилися з цільовою сумою,
аби створити для мене нові документи та життя.
У мене був спадок. Понад 200 000 £.
Керівництво Роба сказало, що я маю зняти ці гроші.
Треба було мати посвідчення особи, а мій паспорт був удома.
Він сказав: «У тебе стільки-то хвилин, аби зайти та вийти».
Я знала, що батьків немає, але там була секретарка.
Я дуже нервувала.
Зайти до будинку батьків неначе крадійка — такі собі відчуття.
Я пішла до сейфа.
Відкрила його.
Я забрав її паспорт і нізащо не збирався віддавати його.
Певно, у мене є чуйка, тому, мабуть, у нас два сейфи.
Один під підлогою.
Вона ніколи не помічала його.
Роб дуже розізлився.
Сара вийшла, вона плакала.
Роб сказав: «Бачиш стан Сари?
Той клятий йолоп усе просрав.
Подзвони йому і скажи, аби він здох».
«Клятий йолоп, ти все зруйнував.
Чому ти не можеш послухатися Сару? Мерзотник».
Напруга зросла. Кімната неначе тряслася.
Я сказав Джону: «Фріґард шахрай».
Він не повірив ні слову, ще й погрожував убити мене.
Я не записав, скільки годин я витратив на розмови з поліцією.
08.07.94 ЗУСТРІЧАВСЯ З ПОЛІЦІЄЮ
Я не міг це довести.
Я мав надати докази, що її змусили.
У ПРОДОВЖЕННЯ НАШОЇ РОЗМОВИ…
Я найняв приватного детектива,
аби він спробував знайти більше інформації, ніж у мене було.
ДОПОМОЖІТЬ
ЗНАЙТИ НАШУ ДОЧКУ
ЛИШЕ СПОСТЕРЕЖЕННЯ
Але було надзвичайно важко, Сару було неможливо знайти.
У БІГАХ
5 РОКІВ
Я не зв'язувалася з батьками майже чотири роки.
Група перестала існувати.
Нам сказали, що керівництво Роба розділить нас.
І Роб сказав:
«У тебе немає вибору. Це єдиний шлях».
Він нічого не говорив мені про Джона та Марію.
Контакт заборонявся.
Я була неначе на острові,
відрізана від усіх інших.
Він контролював усе моє життя:
куди я ходила, що робила, що вдягала, просто все.
Усі зароблені гроші я віддавала Робу для оплати програми захисту свідків.
Роб сказав, що цього недостатньо.
Я мала отримати свій спадок.
Надія ніколи не згасає.
Щойно Сара зв'язалася з нами, з'явилася надія. Вона жива.
Я мала вимагати гроші.
Я сказав Сарі не довіряти Фріґарду.
Забирайся звідти. Тікай.
Роб поклав слухавку. Обірвав.
І він змушував мене дзвонити ще.
Ми спитали, чому вона не повертається додому.
Вона сказала, що не може. І що їй потрібні ці гроші.
«Мені потрібні гроші».
Вона дзвонила вдень і вночі.
Тиждень за тижнем.
Якщо ми не відповідали, телефон продовжував дзвонити.
Дзвонив, а потім припиняв.
Згодом дзвонив знову.
Наче нас били молотом по голові.
На жаль, у нас з'явилися проблеми з бізнесом.
Ми влізли в мільйонні борги.
І батько сказав, що вони говорять усім працівникам,
що ті залишаються без роботи.
Було ясно, що він не зупиниться.
І Джілл страждала.
Вона матір, тому це дуже вплинуло на її життя.
Аби дістати Джілл, вони продовжували своє.
Бум-бум.
Усе.
Джілл вирішила заплатити.
Я б ніколи не віддав ті гроші, якби в мене був інший варіант.
Але Джілл була схвильована, її переконали…
вона захворіла…
А це було найголовніше. Треба було це врахувати.
79 658,47 £ НАЛЕЖАТЬ САРІ
47 000,00 СПАДОК
І я подумав: «Мені начхати, що станеться.
Буду жити своїм життям».
Це був кінець.
Батьки заплатили.
Вони сказали: «Краще більше не дзвони».
І я справді вірила, що це кінець,
що це наша остання розмова.
Коли поліція знайшла Сандру,
вони сказали: «Ви знаєте, що зробив Роберт Фріґард?»
Вона підтвердила.
Сандрі сказали: «Якщо хочете,
ми можемо взяти вас під охорону».
Але вона сказала: «Я не хочу. Я хочу бути з Девідом».
Оскільки вона доросла людина,
поліція не могла забрати її від нього.
Поліція більше нічого не могла зробити.
Як можна знати таке про людину й хотіли бути поруч?
Мама була єдиною в сім'ї.
У неї були близькі стосунки з батьками.
На жаль, бабуся з дідусем померли,
але мама не приїхала на похорони.
Це було не схоже на неї.
Але в глибині душі я знала, що вона не приїде.
Я сім років не бачив маму.
Інколи ми говоримо, зазвичай вона дзвонить з невідомого номера.
Якщо я їй дзвоню, ніхто не відповідає.
І мені здається, що всі розмови наче зрежисовані.
Таке враження, що я говорю з роботом.
Я досі не знаю, де вона насправді.
Вона…
жодного разу не сказала, де вона живе.
Що це?
Мама — любляча і дбайлива жінка,
тому складається враження, що хтось маніпулює нею.
Я гадаю, що за цим стоїть Фріґард.
НЬЮ-СКОТЛЕНД-ЯРД 2002 РІК
ЛОНДОН
БОБ БРЕНДОН СЕРЖАНТ КАРНОГО РОЗШУКУ, СКОТЛЕНД-ЯРД
Я Боб Брендон.
Я 30 років був офіцером Міської поліції
й у Скотленд-Ярді переважно розслідував махінації.
Я почув про цю справу, коли до поліції звернулася жінка,
бо її колишній наречений, Роберт Фріґард,
виманив у неї приблизно 30 000 £.
РОБЕРТ ФРІҐАРД
Здавалося логічним подзвонити Фріґарду та запросити його на розмову до відділку.
Але він так і не з'явився, і відтоді його СІМ-карта не вмикалася.
Фріґард раптово зник.
Єдиною зачіпкою було те, що жертва зустрічалася з Фріґардом
в автосалоні у Вест-Лондоні.
Коли до мене прийшла поліція,
я сказав, що з усіх продавців машин
Роберт Фріґард однозначно був одним із найкращих.
Він умів продавати.
ПРОДАВЕЦЬ МІСЯЦЯ РОБЕРТ ФРІҐАРД
Він був високим, гарним. Виглядав успішним.
Я теж хотів так виглядати.
Він спокусник і донжуан.
Його вигнали з автосалону
за постійні інтрижки з клієнтками.
Схоже, він так і не зупинився.
Той продавець розказав поліції просто неймовірну історію.
Якось він сказав: «Маю дещо тобі розповісти.
Я працюю на МІ5».
«Я агент МІ5».
Він сказав, що працює під прикриттям продавця машин,
а насправді він секретний агент і відслідковує підозрюваних учасників ІРА.
Я здивувався: «Справді?»
А він підтвердив свої слова таємничою розмовою
по телефону.
І потім поміняв СІМ-карту. Нащо взагалі мати дві картки?
І я почав думати, що, можливо, він справді агент.
СЕКРЕТ
Часом ми робили таке, що здавалося, наче ми під прикриттям.
Усім відділкам, Пітер, їдьте до Тоттенгем-Корт-роуд.
Пітер Один, прийом.
Він ішов на зустріч у готель. Мав зустрітися з кимось.
Зникав, а тоді, за пів години чи більше,
зненацька з'являвся та казав, що час їхати.
Тож ми сідали та їхали.
Пітер Один. Він у першому автобусі, направляється на північ.
Я завжди був водієм і чекав у машині.
Я ніколи не заходив і не брав участь
у цих таємничих зустрічах абощо.
Прийом. Кінець.
Він ніколи не пояснював, що робив,
але ми завжди їхали поспіхом.
Це було захоплююче.
Пітер Два — управлінню.
Можливо, це була правда, але в мене були великі сумніви.
Якби він був шпигуном, він би не розказував усім.
Тож ми перевірили…
СЛУЖБА БЕЗПЕКИ ФАКС-ВІДПОВІДЬ МІ5
МІ5 підтвердило, що він не їхній співробітник.
Ми знали, що маємо справу з шарлатаном.
ПРІЗВИЩЕ: ГЕНРІ-ФРІҐАРД
Ми подали його в розшук до національної поліції.
Офіцери почали вивчати його історію,
досліджували його минуле, аби відслідкувати.
Фріґард не був шпигуном, але поводився відповідно.
Його було дуже важко відстежити.
Він вимикав свої телефони, переїжджав,
він тікав.
Зазвичай люди купують молоко в місцевому магазині,
а квиток — на місцевій станції.
І поруч знімають готівку в банкоматі.
Тож, вивчаючи їхні витрати,
зазвичай видно, де вони живуть і працюють.
Але не в цьому випадку.
Ми наче шукали привида.
Ніхто не знав, де я була.
Роб залишив мене в конспіративній квартирі в Лондоні,
аби я кілька тижнів чекала на його повернення з якогось завдання.
Він сказав вдати, що мене нема, якщо хтось прийде.
У БІГАХ
9 РОКІВ
Коли я сказав Сарі не дзвонити, я був злий.
Але любов не знає меж.
Ти продовжуєш і сподіваєшся на зачіпку.
І якщо на це потрібно десять років,
ти все одно не відступаєш.
Ніхто не хоче втратити дочку…
хай там що.
Чого ви боялися найбільше?
Не знаю. Багато чого.
Наприклад, що більше не побачу Сару.
Що її десь залишать, голодну…
кинуть помирати.
Я не міг цього дозволити.
Мені потрібні були докази, аби поліція допомогла мені.
Я намагався вхопитися за будь-які зачіпки.
Аж раптом, як грім серед ясного неба, ми отримали лист.
«Шановний пане Сміт, гадаю, я маю дещо пояснити…»
«…що сталося зі мною та Сарою.
Роб казав, що ми можемо захистити наших рідних,
якщо нічого їм не скажемо.
Що ви непередбачувані й можете привести до нас ІРА.
Наші рахунки порожні.
Він був дуже переконливим».
Я повернувся на ферму батьків
і пояснив сім'ї, що ми тікали від ІРА,
аби вони заплатити за захист Роба.
За три чи чотири роки я перевів понад 400 000 £.
Я проводив усе більше часу на фермі.
І став розуміти,
що якби мене шукали, то почали б із ферми,
адже я точно був там.
Та ніхто не вбив мене.
Роб перестав дзвонити. І мої сумніви посилилися.
Це все була афера.
Ірландська республіканська армія відповідальна…
Я агент МІ5.
«Джим один із них».
Я зрозумів, що це все міг робити Роб.
Я втратив свої статки, змусив сім'ю страждати.
Я затягнув двох невинних дівчат з коледжу в павутиння брехні.
Я просто ненавидів себе.
Я хотів померти.
Я не хотів жити.
Я вибрався, а Сара — ні.
Я відчував провину.
Тому я написав листа пану Сміту.
«Я не знаю, де Сара зараз. Мені шкода».
Це був лист від одного з учасників групи.
Це був важливий доказ.
Я знову подзвонив у поліцію.
Мені сказали: «Поговоріть із Бобом Брендоном».
Пітер розказав цю неймовірну 10-річну історію про свою дочку.
Той факт, що вона вірила, що тікає від ІРА…
Бомба вибухнула без попередження.
…що Фріґард вдавав із себе шпигуна,
що він забрав у своїх жертв сотні тисяч фунтів.
БАЛАНС 2365,79 £
Привласнені 30 000 £ тепер здавалися краплиною в морі.
У мене три дочки,
я розумів, як він хвилювався.
Я сказав, що ми знайдемо Сару.
Пітер робив усе можливе, аби знайти дочку.
Він хапався за будь-яку зачіпку, за будь-яку інформацію.
Як собака за кіску.
БАЧИЛИ ТУТ 25-ГО ПОМІЧЕНО «БМВ»
Тож ми знали про перших трьох студентів:
Джона, Сару та Марію.
Ще ми знали, що Фріґард працював
в автосалоні у Вест-Лондоні.
З часом ми накопали більше.
Треба було знайти Фріґарда. І швидко.
За допомогою старих методів ми знайшли будинок матері Фріґарда.
Біля будинку стояла машина,
зареєстрована у Вест-Лондоні,
десь на 320 км південніше від будинку його мами.
Крім того, її продали в салоні, де працював Фріґард.
Ми пішли туди.
Фріґарда не було. Двері відкрив Саймон Проктор.
І Саймон розказав про його колишню дівчину, Кім Адамс,
американку, яка орендувала його будинок.
Кім зненацька зникла,
сказала колегам, що в неї смертельна хвороба.
Роб сказав, що ми в небезпеці й маємо поїхати.
Я сказав, що в мене рак печінки.
Це дуже нагадувало
історію зі студентами.
Ми знову пішли в автосалон.
Кім Адамс купила машину у Фріґарда.
Ми записали Кім до потенційних жертв.
Спочатку була Сара, тепер Кім. Один я не зміг би повернути їх.
Мені подзвонив Боб Брендон зі Скотленд-Ярду.
Його перші слова були: «Ти сидиш?»
Боб розказав мені шалену історію про ІРА,
шпіонаж і людей, які тікають протягом десяти років.
Була потенційна нова жертва, американка на ім'я Кім Адамс.
Тож треба було звернутися до батьків Кім.
ФІНІКС
Я відправила агентів в Аризону, аби вони щось з'ясували.
Батьки сказали, що Кім планувала вийти заміж за Роберта Фріґарда…
і що він сказав їм, що він агент служби безпеки МІ5.
Було схоже, що Кім закохана по самі вуха.
Фріґард купив Кім обручку «Карт'є»,
годинник «Ролекс», возив закордон.
Батьки Кім гадали, що її чекає чудове майбутнє з Робертом.
Тоді ми й дізналися,
що вітчим Кім виграв багато грошей у лотерею.
ЛОТЕРЕЯ АРИЗОНИ
Я точно розважуся.
Тепер гратиму в гольф ще краще, кажу вам.
А потім вона зникла.
Тож агенти мусили розказати батькам,
що Фріґард точно не був агентом МІ5.
Ніхто не знав, де була Кім,
але вона періодично дзвонила батькам,
аби попросити грошей.
ФБР вважало, що Кім викрали.
Я придумала план…
ми записували телефонні розмови
між Фріґардом, Кім та її батьками.
Спочатку ми попросили батьків Кім дзвонити їй та залишати повідомлення.
ЕНН: Привітик, це матуся.
ЕНН: У мене є пропозиція!
ЕНН: Передзвони. Я буду вдома, набери.
ЕНН: Бувай.
І ми продовжували.
Нарешті Фріґард узяв слухавку.
РОБЕРТ: Привіт.
ДЖОН: Привіт, Роберте.
РОБЕРТ: Джоне. Як життя?
Переклад субтитрів: Тетяна Лаховська