Mami.
Dnes se ti bude dařit. Přispěla jsem za tebe na charitu.
Bůh ti žehnej.
Jménem správní rady Antverpské diamantové burzy
bych vás chtěl všechny přivítat na 10. ročníku
Antverpského týdne surových diamantů.
Není lepšího místa k oslavě našeho průmyslu
než Antverp, hlavního města diamantů.
S velkým potěšením zde chci přivítat váženého starostu našeho města,
přítele a oddaného partnera diamantového průmyslu.
Eli? Kabát.
Děkuju.
Při příležitosti zahájení týdne přeji všem našim hostům
dny plné inspirace strávené v našem městě a na naší burze.
- Tommy, ujede nám autobus. - Už jdu.
- Honem, obouvej se. - Jo.
Navzdory chybám, které náš průmysl učinil v minulosti,
usilujeme dnes, více než kdy předtím, o etickou a zodpovědnou budoucnost.
Je to jediná cesta, na níž bude náš průmysl udržitelně prosperovat.
Je mi ctí tu dnes vidět
tolik významných osobností diamantového průmyslu,
které k nám přicestovaly z center obchodu s diamanty po celém světě.
Vaše přítomnost jen dokazuje výsadní postavení našeho města.
Vyzdvihnout chci zejména přítomnost ctihodného
brazilského ministra energetiky a nerostných zdrojů,
pana Gerarda Franca, a jeho brazilské delegace.
Nyní je mi ctí
prohlásit Týden surových diamantů za oficiálně zahájený.
Přeji úspěšné obchody.
SUROVÉ DIAMANTY
Dobrý nápad, ano. To je můj bratr Noe.
Nedávno se vrátil, pracoval několik let v Londýně.
- Rád vás poznávám. - Nápodobně. Budeme v kontaktu.
- Děkuji, děkuji, pěkný den. - Na shledanou.
- Dobrý kontakt? - Možná. Spíš ne.
- Nejsme na seznamu. - Jak to?
- Nepustí nás tam. - Jaký seznam?
Pro seznámení s brazilskou delegací.
Podle Goldmana nesplňujeme kritéria. Jsme malí.
To je nesmysl.
Zahřívá místa pro svoje kamarádíčky.
Musíme se tam dostat, může to být jediná šance.
Nechce se o tom bavit, ale můžeš to zkusit. Stojí tamhle u šampaňského.
Tak zatím.
Kdo je Goldman?
Arthur Goldman. Tyhle akce pořádá už léta.
Chceš s ním mluvit?
Jasně že chci. Musíme, než bude pozdě.
Brazilci mají novou těžební oblast, hledají distributora.
Taková zakázka by nás vrátila zpátky na výsluní.
Tak pojď.
Je tam moc mužů, nesmím dovnitř.
Budeš to muset být ty, Noe.
Pane Goldmane, promiňte, Noe Wolfson.
- Ano, vím, kdo jste. - Chtěl bych…
Seznam je finální, už jsem to řekl vašemu bratrovi.
Patříme mezi přední obchodníky na burze.
Už ne. Ne, pokud jde o objemy.
Naše prodejní čísla rostou.
To rád slyším. Snad příští rok, ano?
- Omlouvám se. - Už jste s nimi pracoval?
- Ano, znám jeho otce… - Pane Goldmane?
- Můj otec, pokoj jeho duši… - Seznam je plný. Nikdo další nepřibyde.
Bez ohledu na to, koho znáte nebo kým byl váš otec.
Dostanete podíl.
Dvě procenta ze zisků, pokud zakázku dostaneme.
Čtyři.
Pozvánku vám pošlu do kanceláře.
- Znáte jejich jména, pane Wolfsone? - Ne.
Ty Albánce jsem nikdy neviděl. Vše vyřizuje Noe. O detailech nemluvíme.
Pak je čas začít. A pište si poznámky.
Už jsem vám řekl vše, co vím.
Je tu věc, které jste se dosud vyhýbal.
Jaká?
Když s těmi Albánci obchodujete,
co děláte s hotovostí?
- Jak to souvisí s případem? - Potřebujeme všechny články řetězce,
abychom si udělali obraz.
Platíte tou hotovostí svým dodavatelům?
Ne… Moment, říkala jste, že vám jde jen o mafii.
Však ano.
Když budete spolupracovat, ochráníme vás. Když ne, budete čelit obžalobě.
Nuže, pane Wolfsone?
Ty peníze uložíme.
Kam?
Je jedna kancelář, kde…
takovou službu nabízejí těm, co ji potřebují.
Kancelář? Tady v Diamantové čtvrti?
Všechny banky se k nám obrátily zády.
Obchodníkům s diamanty nedají ani hypotéku na byt pro jejich děti.
Jsou lidé, co si zřídili službu na pomoc v takových záležitostech.
Myslíte banku?
Dá se tomu tak říkat.
A vy ty špinavé peníze od Albánců ukládáte do té banky?
Ano, totiž ne. Oni si ty peníze nenechají.
Peníze převedou na náš účet v Tel Avivu.
- Minus provize. - Jak ty peníze vyperou?
Pane Wolfsone, jak to dělají?
Spojí nás s jinou firmou přes diamanty,
která si chce zvýšit náklady kvůli daním.
Vystaví té firmě fakturu za fiktivní obchod.
Používají tu banku všichni ve čtvrti?
Ne. Většina lidí o ní ani neví.
Ale když ji potřebují, najdou ji.
Kde se ta kancelář nachází?
Gilo?
Jehudo. Tebe jsem tu nečekala.
- Vrátil ses do Antverp? - Ne.
Pořád žiju v Brooklynu.
Jsem tu obchodně.
Na burze se koná jedna akce, a je to příležitost navštívit mámu.
- To chápu. - Už mě vyslala na nákup.
Řekla mi, co se stalo.
Janki, nemohl jsem tomu uvěřit.
Jak to zvládáš?
Chvála Bohu. Není to břemeno, co bychom neunesli.
- Kéž nepoznáš většího zármutku. - Amen.
Sám jsem to zažil. Zemřela mi drahá žena.
Vím, jak je to těžké. Ale už jsou to skoro dva roky.
A můžu ti slíbit, že se to zlepší.
Čas nezahojí všechny rány,
ale bolest se stane snesitelnější.
Ano. Jsi hodný.
Snad máš pravdu.
Mám. Uvidíš sama.
No, rád jsem tě zase viděl.
Jo, já tebe taky. Pozdravuj ode mě maminku.
- Matthiasi? - Chci s vámi mluvit.
O čem? Mám práci.
Nepočká to. Čekám vás u sebe.
- Čau. - Ahoj.
Tak co říkal?
- Kdo? - Domácí, na ten kohoutek.
Ne, s tím jsem ještě nemluvil.
Myslela jsem, že si chceš zase postěžovat.
Ne, ne…
Potřebuju s něčím pomoct.
Končíš teďka v práci?
- Jo. - Jo, víš,
mám narychlo schůzku a nestihnu vyzvednout Tommyho.
Je to pět minut od bytu, tak jsem si říkal…
- Tak fajn. - Vážně?
Ano.
- Dobře, díky moc. - Ale nezvykej si.
Na co?
Mám tě ráda a mám radost, že bydlíme ve stejném domě,
ale nejsem ničí chůva.
- Jasně že ne. - Tak jo, pošleš mi adresu?
Jo, pošlu. Díky, Marie.
Čau.
O co jde?
Promiňte, že jsem vás svolal tak narychlo, ale chce s vámi mluvit pan Tahiri.
Tak vy jste ten slavný Noe Wolfson.
Těší mě.
Doneslo se mi, že odvádíte skvělou práci.
Snažím se. Snad nejde o žádný problém.
Chci vás o něco požádat, a rád jednám z očí do očí.
Máte na burze hosty z brazilské vlády.
Rádi bychom se s nimi setkali, ale je to problém.
Chci, aby s nimi Matthias mohl jednat.
Moc by to pro mě znamenalo, bral bych to jako osobní laskavost.
Je mi líto, pane Tahiri, ale s tím vám nemůžu pomoct.
Jistěže můžete. Jste na seznamu.
Velmi nás těšilo vidět tam známé jméno.
- Proč s nimi chcete mluvit? - To je naše věc.
Jestli chcete moji pomoc, potřebuju to vědět.
Je to finanční záležitost.
Máme v Brazílii spoustu peněz a chceme je odtamtud dostat.
Matthias jim vše vysvětlí, s tím si nemusíte dělat starost.
Co přesně jim mám říct?
Že naše banka by s ministrem ráda projednala nové příležitosti.
Nezáleží, co řeknete, stačí nás k nim dostat.
Lituji, do toho svoji rodinu nezatáhnu.
To je nějak moc řečí na tak jednoduchou věc.
Když to udělám…
Když vám tu schůzku zařídím, a to není jen tak…
Chci něco naoplátku.
Budiž.
Spolupráce s mojí rodinou skončí.
Žádné diamanty, žádné laskavosti ani kontakt. Udělám to a skončili jsme.
Dobře?
Domluveno. Ale podmínka zůstává. Zařidíte Matthiasovi tu schůzku.
A nechci, aby to mělo vliv na váš vztah s paní McCabeovou.
Ten obchod bude pokračovat.
Tommy, zpomal.
Tommy?
- Jak je to daleko? - Je to tady.
- Určitě je někdo doma? - Vždycky je někdo doma.
- Tommy? - Čau.
- Dobrý den. - Dobrý den?
Tady má batoh.
Vy jste Adina?
Ne, já jsem…
Omlouvám za to přepadení.
Noe po mně chtěl, abych vyzvedla Tommyho, a ten chtěl, abych ho odvedla sem.
To nic. Děkujeme za pomoc.
Tak jo, nashle.
Nashle.
Tommy?
Kdo to byl, ta paní?
Tátova kámoška.
Mrkej na tohle.
A ona u vás spí?
Občas.
- Máte chvilku? - Ano.
Odhalili jsme v diamantové čtvrti něco velkého. Konečně.
- Vy jste toho nenechala? - Je to větší průšvih, než se zdálo.
Řekl jsem vám jasně, ať do toho nešťouráte.
- Jestli neposlechnete… - Jde o ilegální banku.
V té čtvrti je kancelář, co funguje jako tajná banka
a nabízí služby jako praní špinavých peněz.
Ve velkém.
A to se děje už několik let.
Jak o tom víte?
Mám informátora.
Tohle nemůže dopadnout dobře.
Bez jasných důkazů budeme viset.
Já se o to postarám.
Vážně chceš pro toho Matthiase tu schůzku domluvit?
Je to jedinečná příležitost. Nechci, aby dělali problémy.
Nebudou.
Je to jediný způsob, jak se jich zbavit. Po tomhle budeme volný.
To už tady bylo.
Dobře. Ale buď opatrný, Noe.
- Obal od čokolády. - Fajn.
- Ahoj. - Čau, tati.
- Ahoj, Tommy, čas jít. - Až to dohrajeme.
Pospěšte si, je pozdě.
Moc děkuju. Nezlobili?
- Byli jak andílci. - Jedli něco?
- Jo, Veronika jim uvařila. - To je dobře.
Něco… co se dá…
vypít.
Něco, co můžeš vypít.
Tys tu byla, když ho moje sousedka přivedla?
Snad si nemyslíš, že s ní něco mám.
Mně lhát nemusíš, Noe.
Gilo, já nelžu.
Jasně, něco bylo, ale to je minulost.
Nic mi do toho není. Nikdy jsme neměli…
Můžeš si dělat, co chceš.
Já chci tebe.
Gilo, Rivki říkala, že půjdeš na Miriynu svatbu.
- Jo, rabín mě pustí. - To je super.
Truchlení je důležité.
Truchlíme všichni, ale Miri potřebuje, abychom ji podpořili.
Micva je taky důležitá.
Ano!
- Tommy, musíme jít. - Ještě jedno kolo, prosím.
- Dohrajete to jindy. - Hileli, je moc hodin.
Můžou přespat u nás, mami?
- Můžeme, mami? - Prosím, mami?
- Tati, slíbils, že tu budu moct přespat. - Až bude vhodný čas.
Prosím, mami?
Místa máme dost.
Dobře, proč ne?
Hezky si nás omotali okolo prstíků.
Jsou spolu tak roztomilí.
Dej tomu tři roky a jsou z nich protivný puberťáci.
Dobrou noc.
Doprovodím tě.
- To nemusíš. - Mám to cestou. Docela.
Já za to nemůžu, že mi tvůj táta furt nalejval.
„Je purim, to se musí oslavit,“ povídal.
To netušil, že přijde o koberec.
Nevěděl jsem, co dělat.
Tak sis řekl, že ho sroluješ a plný zvratků ho vyhodíš z balkonu?
Nemohl jsem ho tam nechat.
Pamatuješ, jak jsme tady na šábes kupovali víno?
- Vůbec jsem se tenkrát nebála. - Jo, bylas odvážnější než já.
- Kolik holek už jsi tady měl? - Co?
Žádnou. Fakt ne.
Žádná by sem nešla.
Mám štěstí, že na to nikdo nepřišel.
Možná.
Kdyby nám na to bývali přišli, museli bychom zmizet.
Spolu.
Promiň, neměl jsem o tom mluvit.
Dám si ještě víno.
Zbláznili jste se?
- Kerro? - Právě mi volal Matthias.
Jdi do prdele, Noe. To jsem nečekala, že mě takhle podrazíš.
- Já tě nepodrazil. - Chceš, aby to stopnul.
- Jo, ale tebe se to netýká. - Že ne?
Netýká, zařídil jsem to.
Seš naivní, Noe.
Dohodli jsme se, že na váš obchod to nebude mít vliv.
Je to třístranná dohoda, nemůžeš z toho vycouvat.
Seš moje pojistka. Jakmile tam nebudeš,
můžou si klidně zvýšit ceny nebo mě odkopnout.
Musíme zajistit, aby se to nestalo.
Nemůžu do toho dál tahat svoji rodinu.
- O tom nerozhoduješ ty. - To teda rozhoduju.
- Koukej to utnout, Noe. - Musím jít, zavolám pak.
Kurva!
Slyšel jsem, že Gerardo Franco je velký vlastenec.
Musíme zdůraznit, co můžeme udělat pro Brazílii.
Pane ministře, to je paní Adina Glazerová
a Noe Wolfson z Wolfson Diamonds,
jedné z nejlepších a nejstarších diamantových firem zde v Antverpách.
- Moc mě těší. - Těší mě.
- Můj poradce Diego. - Těší mě.
- Díky, že jste přišli. - My děkujeme.
- Nechám vás o samotě. - Zatím.
Smím se napřed zeptat, v jaké fázi se nacházíte? Už začala těžba?
Zatím ne. Hledáme distribuční společnost, se kterou bychom začali okamžitě pracovat.
Místní obyvatelé začali,
nezávisle, těžit diamanty.
- Vzniká tam chaos. - To si umím představit.
Hledáme firmu, co si tam otevře pobočku
a bude kameny vykupovat za regulovanou cenu.
To je velmi chytré.
Jak vidíte zde,
máme přes sto let zkušeností na globálním trhu s diamanty.
Myslím, že především potřebujete spolehlivého partnera,
který dodrží své sliby, a to přesně jsme my.
Když to vezmeme za správný konec, může to být víc než jen důl.
Můžeme obnovit slávu brazilské značky ve světě diamantů.
Máte pobočky i mimo Antverpy?
Ne, momentálně ne, ale pokud…
Nějaká přímá spolupráce s těžebními společnostmi?
Za ta léta jsme spolupracovali s těmi největšími.
- Mohu vás ujistit… - Takže zatím
- jste jen sekundární kupci. - Obchody se často mění, jak jistě víte.
Ale to, že nejsme svázaní s jinými těžaři, je pro vás výhoda.
Plně bychom se soustředili na váš podnik.
No, bylo mi potěšením vás poznat.
Čeká na mě předseda vaší burzy.
- Děkujeme. - Díky.
Kdybyste měli s panem ministrem ještě čas,
ráda bych vám přiblížila naši nabídku.
Ano, určitě. A mrzí mě to, prostě nerad riskuje.
Ale podívám se na to a domluvím další schůzku.
Děkujeme.
Je tu i jídelna, že? Mám hlad jako vlk.
Ano, ale tam jíst nechcete.
- Nechci? - Ne.
Hned za rohem je skvělá restaurace. Můžu vás tam dovést.
Jasně, ale nesmíme mluvit o práci.
- To je jasné. - Tak jo.
Zdravím, Tovo.
Gilo, drahá. Doufám, že sedíte. Nebudete věřit, kdo vás chce vidět.
Děkuji, Tovo, ale měla jste pravdu.
Bude lepší pár měsíců počkat, než se začnu poohlížet.
To je většinou pravda, ale tohle je vzácná příležitost.
Děkuji, ale na mě je to moc brzo.
Jde o Jehudu Ziskinda.
Ano. Prý vás včera potkal v obchodě.
Ano, mluvili jsme spolu.
No, tak má zájem.
Neuvěřitelné, já vím.
Je to vdovec, mladý, bohatý, pohledný, ze skvělé rodiny.
A co je důležité, vaše situace mu vůbec nevadí.
Já nevím. Teď není ta správná doba.
Za pár dní odjíždí.
Další příležitost už nebude, drahá.
Kdyby to vyšlo, mohla byste se odstěhovat do New Yorku,
nechat za sebou všechny starosti a začít nanovo.
To je výborné.
Já to říkal, nejlepší ve městě.
Jste odsud? Máte jiný přízvuk.
Ano, vyrostl jsem tady, ale žil jsem v Londýně.
Copak?
Nic, moje exmanželka, brzo exmanželka.
- A do pr… - Jo.
Už je to rok, a pořád jsme se nedohodli.
Navíc má teď nového právníka, debila.
Jo, to znám.
Fakt? Jste rozvedený?
Příteli, byl jsem i u soudu.
Dal jsem jí, co chtěla, abych se jí zbavil.
Možná budu muset udělat totéž. Ubíjí mě to, pořád na to myslím.
Špatně spím. Tohle je pro mě jako dovolená.
Tak byste se měl bavit a ne vysedávat na nudných schůzkách.
Asi jo.
Jdeme dneska s kámošema ven, zvu vás.
Já nevím.
Věřte mi, potřebujete to. Pročistit si hlavu.
Tak jo.
Nejhorší jsou ty maličkosti.
Většinu jeho oblečení jsem rozdala, ale vždycky na něco narazím.
Vzkaz, klíče, starý pár bot pod postelí.
- Vždycky něco najdu. - Jo.
A do toho se neustále rozhodovat. Mám si to nechat, nebo to vyhodit?
Pro mě bylo nejtěžší zavřít její firmu a všechno prodat.
Měla vlastní firmu?
Jo, navrhovala dámské oblečení. Byla v tom dobrá.
A to ti nevadilo?
Ne. Proč taky? Na děti jsme měli hlídání.
Byl to její sen.
- To je skvělý. - Každý má právo snít, ne?
O čem sníš ty?
Já nevím. Asi jsem nad tím nikdy nepřemýšlela.
- Bylas někdy v New Yorku? - Ne, chtěla jsem, ale…
Svatba, děti, znáš to. Pořád jsme to odkládali.
Bude se ti tam líbit. V Borough Parku je to podobné jako tady.
Vážně?
Jo, byla bys jako doma.
Nemůžu sem pořád jezdit. Mám práci, bude se mi vdávat dcera.
Na tohle nemám čas.
Vaší pomoci si vážím, pane Wolfsone, opravdu,
ale jen slova nestačí. Potřebuju důkazy, že co mi tvrdíte, je pravda.
Jaké důkazy?
Chci, abyste v té tajné bance složil hotovost
a měl přitom na sobě skrytou kameru. Budeme opatrní. Nikdo si toho nevšimne.
- Pořád vám jde o Albánce? - Jistě.
- Protože jestli jdete po té bance… - Ne, tím se netrapte.
- Nemusíte svým přátelům lhát. - Nejsou to přátelé.
Pane Wolfsone, musím svým nadřízeným ukázat,
že mluvíte pravdu, abych vás mohla chránit. Rozumíte tomu?
Musím ukázat, že jste velkým přínosem.
- Musím si to rozmyslet. - Samozřejmě.
Mojše spí s Gilou a ty s Aharonem. Žádné mluvení
nebo hraní po zhasnutí. Když Gila řekne dobrou noc, půjdeš spát.
Kdy se vrátíš?
Přijdu ráno a vezmu tě na autobus.
Dobře, a buď tu včas.
- Líbí se ti pokoj, Tommy? - Jo.
Kluci na tebe čekají.
- Čau, kamaráde. - Čau, tati.
Děkuju.
Je umytý. Pyžamo má tady.
Kartáček má v batohu.
A to je všechno, myslím.
Promiň, ale nemůžu se z té večeře vymluvit.
- Nevím, jak dlouho tam budu. - Ráda ho pohlídám.
Všechno v pohodě?
Jo, jasně.
Tak jo.
Tak se uvidíme ráno.
- Tady jsou. - Ahoj.
- Marie, Diego, Diego, Marie. - To je Brigitte.
- Ještě jednou? - Jasně.
Víš, dělat pro vládu je mnohem zajímavější, než se zdá.
Až na to, že děláš s politikama.
To je pravda, ale ne všichni politici jsou stejný.
Takže ten tvůj ministr je v pohodě?
Franco je jeden z těch lepších, jo.
Fakt?
Třeba ta věc s diamantama. Nejde mu jenom o peníze.
A o co ještě?
O lidi. Vyrůstal tam.
Půlka lidí, co poznáme, mu nabízí úplatky, jako nějakýmu žebrákovi.
Do hajzlu.
Franco nechce skončit za mřížema jako ostatní zkorumpovaný politici.
Chce konat dobro, zasadit se o rozvoj.
Nezneužít těžby. Stavět školy, výrobny a tak.
- Takže je slušnej. - Jo.
Jen to o sobě neříká, protože pak by mu všichni podlejzali.
Jasně.
Víš, s kým byste si měli v Antverpách promluvit?
Matthiasem Dumontem.
Kdo to je?
Bankéř, má soukromou banku. Zná se se všema.
Může vám poradit, na co si dát bacha.
Tak jo, díky. Pošli mi na něj kontakt a já ho připíšu ho diáře.
Tak jo.
Ne. Já si musím dát vodu.
Vodu, jo? Tak fajn.
- Noe? - Čau.
Jak to šlo?
- Mám ty informace. - Super. Jdu na schůzku.
- Co říkal? - Přesně to, co chtějí slyšet.
Dobře, a to je co?
- Dobré ráno. - Co to máš?
Snídani.
- Kluci, snídaně. - Čau, tati.
Co to máš?
- Všechno. Máte hlad? - Ano.
Pak pro vás mám malé překvapení. Mrkejte na tohle.
- Mé oblíbené pečivo. - Jak to chutná?
- Jako jablka a… - Je to sladký.
- Hodně sladký. - Pomerančový džus pro vás, pane?
Chce někdo?
- Dobré ráno. - Mám skvělé zprávy.
Ohledně čeho?
Sedněme si na to, drahá.
Jehuda Ziskind si vás chce vzít.
Tak? Můžete se usmát, drahá.
- Získala jste si ho. - Musím si to rozmyslet.
Co si chcete rozmýšlet?
Je to dar z nebes.
Vím, že je to narychlo,
ale taková příležitost už se vám nenaskytne.
Myslete na děti.
Jestli řeknete ne, budete toho navždycky litovat.
- Tak? - Ta zakázka je naše.
- Tak jo. - Jo, ty informace pomohly.
A ty? Zařídil jsi pro Matthiase tu schůzku?
Ano, je naplánovaná na zítra, ale chce mě mít s sebou.
Má tě jako košer nálepku na své nekošer kšefty.
Potřebuje, abys posvětil nečisté.
- Aspoň se jich zbavíme. - To ano.
Je fajn tě mít zpátky.
Bráško.
- Jdeš do kanclu? - Jo, potom.
Doufám, že máš dobré zprávy.
Mám, svým způsobem.
Co to znamená?
- Dostanou, co chtěli. - A?
Náš obchodní vztah skončil.
- Takže jsi mě posral? - Slíbili, že s tebou budou dělat dál.
Neřekla jsem to dost jasně?
Ty kšefty by firmu pohřbily.
Musel jsem zachránit rodinu, Kerro.
A co jsem pro tebe já?
Ty jsi pro mě důležitá.
Ale nejsem rodina?
- Jasně že jsi. - Ale dal jsi přednost jim.
Ne, nedal.
Tak na to ti seru.
Končím s tebou.
Kerro, počkej.
Uvidíme, jak dlouho potrvá, než tě zase vykopnou.
- Kerro… - A Tommy se vrací do Londýna.
Není důvod…
Děje se něco?
Co to je?
Můj náhradní telefon.
- Kdyby se mi rozbil mobil. - Nelži mi, Elijahu.
Já ti nelžu.
Pár dní zpátky jsi tvrdil, že jsi v kanceláři.
Měla jsem tušení, že si to vymýšlíš.
Tak jsem tam zavolala a řekli mi, že tam nejsi.
Máš ženskou?
- Jasně že ne. Co blázníš? - Tak na co máš tenhle mobil?
Kontaktovala mě finanční prokuratura.
Ten mobil mi dali oni.
Finanční prokuratura?
Týká se to toho průšvihu, co nás do něj Janki namočil.
Dost toho vědí.
Musím spolupracovat,
jinak mě zavřou a zničí firmu.
Eli, jestli se o tom někdo dozví…
Nikdo se to nedozví.
Co pro ně děláš?
Doteď jsem s nimi jen mluvil na tajném místě.
Jenže teď po mně chtějí, abych si vzal kameru.
Bůh nás ochraňuj.
Mám se sejít s člověkem, co pere špinavé peníze.
Můžu jim říct, že to neudělám.
Jak neuděláš?
Není to správné.
Takže je necháš nám zničit život?
Musíš to udělat. Musíš spolupracovat, jinak nás nenechají být.
Chceš, aby tě odvedli týden před Miriynou svatbou?
Sňatek se zruší.
To tys nás do toho zatáhl.
Tak nás z toho zase dostaň.
Dobrý den.
Eli. Pojďte dál.
- Zvulune, máte se? - Chválapánu.
Zachovejte klid.
Nechte ho mluvit, a pamatujte, nesmíte o to žádat.
Tam. To bude kniha transakcí.
Co pro mě máte?
Nic moc, 50 tisíc.
Euro?
Dobře, a co pro vás můžu udělat?
Nejste si jistý, musí to navrhnout sám.
Já nevím. Co navrhujete?
Je to malá částka.
Není problém.
Dobře. Tak…
Zeptejte se na možnosti.
Nechci, aby mi to leželo v kanceláři, takže…
Jaké jsou možnosti pro takovou částku?
Cokoli budete chtít. 50 000 je dost.
Dobře… Tak…
Jste v pořádku?
Je vám dobře?
Všechno je v pořádku.
Ano, jen jsem toho moc nenaspal.
Probíral jsem se seznamem hostů na svatbu.
To je ono.
Chápu, to dokáže zabrat.
Člověk vždycky na někoho zapomene.
- On mu to nenabídne. - Dej tomu chvilku.
Propásneme to. Ta kniha tam leží, stačí požádat o převod.
- To nejde. - Když o to požádá, je to navádění.
To u soudu neobstojí.
- Aspoň víme, po kom jít. - Rozhodně ne.
Tak, co pro vás můžu udělat?
No, nejsem si jistý.
Možná…
Prozradí se. Ať o to požádá. Nějak si poradíme.
Promiň, ale ne. Jo!
Požádejte ho, aby ty peníze vypral.
Eli, je něco špatně?
Ne, ne. Chtěl bych ty peníze převést na účet v Tel Avivu.
Skvěle.
Pošlu vám fakturu na Orensteina, ano?
Dobře, děkuji.
Uložím to do sejfu a přinesu vám doklad.
Vyfoťte to. Hned.
Hněte se!
Tak. Peníze budete mít do dvou dnů na účtě.
Výtečně, děkuji.
Máte jednu novou zprávu.
Noe, tady Diego. Prý budeš na té schůzce taky, to jsem rád.
Co si dneska vyrazit? Platím. Měli bychom to oslavit.
Díky za všechno, chlape.
Jste tu včas. Můžeme?
- Ano. - Pojďte.
Ten Brazilec se po telefonu pochlubil, že jste uzavřeli exkluzivní kontrakt.
Musíme projednat detaily, ale ministr je zatím spokojený.
Moc si na něj nezvykejte.
Jak to myslíte?
Už jsem to zažil. Než mu dojde, v čem lítá,
bude pozdě.
Buď skončí v lochu, nebo ho zabijou.
Nemusíte být nervózní. Mluvit budu já. Vám stačí přikyvovat.
- Pane ministře. - Je mi ctí.
Půjdeme dovnitř?
Já nemůžu.
Nepřistupujte na tu dohodu. Omlouvám se.
Překlad titulků: Petr Remis Čermoch