Răzbunare.
Doar vânătorul și prada.
Partea cea mai primitivă din noi.
Dar cea mai bună,
cea mai delicioasă,
e cea în care nici măcar nu știu că ei sunt prada.
Eu am brațele mai lungi.
Will?
Până când este prea târziu.
BAZAT PE CARTEA WILDERNESS DE B.E. JONES
SĂLBĂTICIE
Cara.
Nu faci prezentările?
Scuze.
Eu și Cara lucrăm împreună.
Nu chiar împreună.
Noi... La unele evenimente ale hotelului.
Ea e la PR. O ții minte pe Bonnie?
E subalterna ei.
Tu trebuie să fii Liv, nu?
Mă bucur să te cunosc.
Ce te aduce aici?
Același lucru ca și pe voi, cred.
Natura, aerul curat.
Să-mi amintesc că alergatul prin oraș nu e singurul mod de a trăi.
E o nebunie că ne-am întâlnit aici!
Poți să-i spui și așa.
Da.
Mi-a părut bine să te văd.
Mergem?
Scumpo!
El e jumătatea mea mai bună.
Garth, ei sunt Will și minunata lui soție, Liv.
Will e colegul meu.
Tipul din Londra?
Da.
Ce tare! Îmi pare bine.
- Da. Și mie. - Da.
- Ea e soția mea. - Îmi pare bine.
Sunteți echipați bine?
S-ar putea să fie furtună, dacă avem noroc.
Nu-i așa, iubito?
Suntem britanici, am verificat deja prognoza meteo,
dar îți mulțumesc.
Mergem?
Suim pe lângă râu, dacă vreți...
Duceți-vă voi înainte. Eu...
Mi-am uitat sprayul de țânțari în mașină. Vin imediat.
Nu te-am mai auzit pomenind de Cara.
E nouă.
Nu am colaborat prea mult cu ea.
Suntem toți în același loc, în sălbăticie.
Ar fi nepoliticos să nu stăm împreună.
Să nu-și facă o impresie greșită despre tine.
Am venit aici să scăpăm de toți și de toate,
asta include colegii de serviciu.
În plus...
Ar trebui să fim doar noi doi.
Avem tot restul vieții să stăm împreună.
Sau poate că ai vreun motiv să nu mergem împreună.
Bine.
Haide!
Doamnele mai întâi.
Poți să mă ajuți cu asta? E blocată...
Mulțumesc. Ești eroul meu!
Cara ți-a vorbit mult despre Will?
Oarecum.
E chiar așa de rău?
Spune-mi. Pot să suport.
Știi...
E cam semeț, a venit și vrea ca lucrurile să fie făcute cum zice el.
I-ai putea spune „încredere în sine”.
Sau „aroganță”.
Nu am spus asta.
Deci nu prea îl place.
Nu e vorba de asta. Cred doar...
Îi amintește de niște tipi din tinerețea ei.
Cei cu care părinții insistau ca ea să iasă.
În final, a ajuns să fie cu un tâmplar
care are mai multe tatuaje decât calificări. Asta spune tot.
Există ceva mai deprimant decât aprobarea părinților?
Păi...
Nici familia lui Will nu m-a primit cu brațele deschise.
- Ce problemă aveau? - Nimic important.
Doar diferența enormă dintre noi, din toate punctele de vedere,
și anume clasa, veniturile, perspectivele.
Nu-i mare lucru.
Nu mi se pare.
Sincer să fiu,
el a avut noroc cu tine.
Vorbește insolația din tine.
Știi ce?
Dă-i încolo.
Ai câștigat, nu?
Așa am crezut.
ÎN URMĂ CU DOUĂ SĂPTĂMÂNI
CARA PARKER DIRECTOR PR
Știu că e...
Da.
Știu că e greu
să faci viața din New York să pară grozavă.
Cum vrei să ți le fac?
Cum i le-ai făcut și acelei femei.
Scuză-mă.
Mamă, bună!
Ești în viață!
Așa cred.
E doar a șasea oară când te sun
și, când mă ignori, știu ce înseamnă.
Înseamnă că lucrurile nu merg cum vrei și știm ambele cum se termină.
Sunt bine. Totul e minunat. Pe bune.
Poate că noii tăi prieteni cred prostiile astea,
dar la mine nu ține.
Ce e? Will nu se poartă frumos?
De ce te gândești mereu la ce e mai rău?
Se numește experiență de viață.
Mereu am zis că trebuie să ai grijă cu ăla,
deși nu-mi place să am dreptate.
Mamă, Will nu mă înșală.
Nimeni nu poate spune că n-ai încercat.
Te-ai mutat într-un oraș la un milion de kilometri depărtare.
Poate că e timpul să te întorci acasă.
Să vin acasă?
Camera ta te așteaptă
și sigur îți poți recăpăta vechea slujbă la ziar.
Dacă-ți faci griji că vii cu coada între picioare,
nu spunem nimănui că divorțezi.
Mamă, nu divorțez!
Eu aș zice să-l lași.
Ești sexy, amuzantă și ai accentul ăsta!
O să scapi greu de ei.
E o singură piedică.
Îl iubesc.
Aș vrea să nu-l iubesc, dar asta e.
Ești dezamăgită?
Pentru societate, da.
Pentru mine, și mai mult.
Nu te purta de parcă n-ai ști ce e asta.
Sunt puține persoane
pentru care aș îndura așa decor și clientela asta de nemernici.
Aia-ți place?
Bogătana blondă?
- Te rog. - E sexy, nu?
Nu e mare lucru să fii sexy.
E mai greu să fii frumoasă.
Are picioare până la umerii mei.
Bine. În primul rând, să te compari cu alta e ca în anii '90.
În al doilea rând, acceptă un compliment când îl primești.
Eu...
Mulțumesc.
Nu-mi mulțumi.
Doar să ai grijă de tine, da?
Două bourbonuri, te rog.
- Poftim băuturile. - Mulțumesc.
PETRECEREA BURLACILOR A DERAIAT, MĂ DUC LA HOTEL. MI-E DOR DE TINE.
Liv.
- Trebuie să plec. - Scuze, ce faci?
Trebuie să plec.
O să mă revanșez.
William.
Vin.
Este o promisiune?
Cu cât închizi mai repede, cu atât ajung și eu mai repede.
Mă spăl puțin, dacă trebuie să știi.
Sigur că nu. Nu vreau să fiu prinsă.
Decât dacă vrei și tu.
O să fiu la recepție la 1:00. Nu începe fără mine.
William.
Liv.
Nu voiam să fii singur în camera de hotel.
Încep să cred că am fost părăsiți.
Pentru numele Domnului, ai... Nu!
Știi că vrei.
Ne-ați așteptat.
Nu trebuia?
Scuze că ți-am monopolizat soțul.
Mi s-a făcut frică pe pod și Will m-a ajutat să-l trec.
Poftim.
Cum v-ați cunoscut?
Faza clasică, fata cunoaște un reparator.
Spui de parcă ar fi un film porno.
Și voi?
Faza clasică, un băiat cunoaște o chelneriță.
Ba nu. Era șefa de sală.
Îi place să mă avanseze.
- Eram chelneriță. Nu e nicio rușine. - Nu.
Cine a făcut prima mișcare?
Eu. E păcatul meu.
Știți cum e la început, când te orbește libidoul?
Oriunde ai fi, te gândești doar la celălalt.
Planifici cum să fiți împreună singuri,
ceea ce, dacă te gândești bine, e o nebunie.
- Știți cât mai avem? - E îmbătător.
Amândoi sunteți ca niște pânze goale. Puteți fi oricine doriți.
Vă ascundeți defectele, cicatricile, părțile urâte,
fără să știi că, într-o zi,
o să vrea să-i calci chiloții,
fără să știi cum o să sforăie la televizor
după ce a băut prea multe beri.
Înainte de astea, e doar libertate.
Vreau să se știe că nu sforăi.
Faci căsnicia să pară foarte atrăgătoare.
Înțeleg.
Ideea e că vă treziți în fiecare zi și vă alegeți unul pe altul
și sunteți o echipă,
nimic nu vă poate sta în cale.
Devine o nevoie, nu o dorință.
Dorința nu durează pe veci.
A meritat efortul să ajungem aici.
E foarte aproape. Mă duc să înot.
Să mergem.
Vii?
Am o treabă.
Doamne! Will!
Hei!
Vino!
Ce s-a întâmplat?
- Vino aici. Haide! - Sunt bine.
Nu pari să fii bine.
E bine. Am călcat într-un bârlog de urs.
Mi-am scrântit piciorul. Sunt bine.
Scumpo, adu trusa de prim ajutor din geanta mea.
- Poate-i aduci și o haină. - Nu, te rog. Sunt bine.
Trebuie să văd. Vino încoace. E în regulă.
Hai să acoperim asta.
Mulțumesc.
Bun. Gata.
- Crezi că poți să mergi? - Da, sigur.
Da.
- Bine, stai jos. - La naiba!
Mai avem câțiva kilometri și nu avem semnal.
Mai avem numai o oră sau două de lumină.
Dar, cel puțin, vine furtuna.
Așa spun americanii că ne-a luat naiba?
Încă nu ne-a luat. Nu-ți face griji. Dar ne trebuie un plan.
Mă duc după ajutoare.
Nu te duci singură.
Și eu sunt singurul care-ți poate ajuta soțul, așa că...
Poate să vină Cara.
Nu fiți nesăbuite, bine?
Nu e sigur să vă duceți singure.
Da. Garth are dreptate.
Exact despre așa ceva auzi la știri.
O persoană singură care acționează aiurea. Nu e sigur.
O să vă opresc pe amândoi
înainte să vină vorba de capete în cutii.
E un traseu marcat.
Avem telefoane și avem creier,
deși voi nu aveți încredere în asta.
Nu e vorba despre asta.
Știi că am încredere în tine. Ești o dură.
Sincer, nu e nevoie să te duci. Sunt bine.
Ai nevoie de ajutor, Will.
Și numai noi îl putem aduce.
Îmi pare rău. E doar vina mea. Cred că mă urăști.
Să te urăsc?
De ce te-aș urî?
Eu...
Scuze, ai dreptate.
Ești mult prea drăguță ca să urăști pe cineva.
De unde știi cât de drăguță sunt? Abia ne-am cunoscut.
Deși sunt flatată că ai o părere bună.
Sau poate asta spune Will despre mine.
Nu.
Nu, doar că eu simt oamenii
și simt că tu ești drăguță.
- Deci nu vorbește despre mine la muncă? - N-am spus asta.
Atunci, ce-ai spus?
Sincer, suntem doar colegi.
Nu vorbim despre viața personală.
Știm amândouă că în sectorul hotelier totul e neclar.
Faptul că nu spui nimic mă face să cred că e ceva.
Bine. Vrei să știi?
Will vorbește puțin despre tine.
Nu foarte mult, dar spune că ești o soție bună.
- Asta e tot. - Ce ar trebui să însemne asta?
Că ești de încredere,
- ... loială, sigură... - Plictisitoare.
- Nu asta am spus. - Asta ai vrut să spui.
Cum ai zis mai devreme, are nevoie de tine.
Nu există multe femei
care ar renunța la cariera lor, la viața lor,
doar pentru că le-a rugat un bărbat.
Știi încotro mergem, da?
Sigur.
Ne-am pierdut. Nu-i așa?
Asta ar fi o interpretare.
Cum poți fi așa de calmă?
Asta nu e o experiență care să te calmeze.
În ultimul an am învățat că se întâmplă de toate.
Ideea că avem totul sub control e o glumă.
Vezi? Erai în siguranță cu mine.
Ține piciorul ridicat și nu face efort.
Grozavă primă întâlnire!
Da, a avut de toate.
Ne vedem la muncă, nu?
Da. Drum bun!
Mi-a părut bine că ne-am întâlnit.
- La revedere. - Da.
Unde era mașina?
Nu! Or fi mutat-o pădurarii.
Cum? Le-ai lăsat cheile?
William?
- Am lăsat cheile în mașină. - Bine.
Și acum mașina a dispărut.
La dracu'!
Ce facem?
Nu spui nimic?
Ce ai vrea să spun?
Nu știu. Țipă la mine, zi că-s un tâmpit,
orice te face mai puțin furioasă.
Îți par furioasă?
Știu câtă nevoie aveam ca asta să fie o călătorie perfectă.
Da, mai are mult până la „perfectă”.
O să fac rost de lucrurile noastre, Liv.
Olivia, te uiți la mine, te rog?
Pot s-o rezolv.
Nu e bine să iei analgezice cu rom.
O să supraviețuiesc.
N-o să te calmez când o să vomiți.
Bea tot.
Ține piciorul în sus.
Ești o asistentă cam brutală.
Acasă la mine, când erai bolnav,
primeai, cel mult, telecomanda și o băutură energizantă.
Adică eu am noroc?
De fapt, chiar am.
Chiar am.
Salut.
M-am gândit că aveți nevoie de niște haine.
Cara are o grămadă de lucruri.
Sigur o să-ți împrumute ceva.
Nu ai ceva mai simplu?
Nu port lucruri simple.
Și când sunteți doar tu și Garth?
Când stai în pat toată ziua, fără machiaj, și comanzi de mâncare?
Mereu sunt machiată în fața lui.
E singurul mod de a păstra lucrurile interesante.
E un mod tâmpit de a gândi.
Fără supărare.
Vezi? Nu-s așa de drăguță.
Da, m-am prins.
Nimeni nu se așteaptă ca bărbații să fie drăguți.
Așa e.
Și nu se așteaptă ca bărbații
să-și folosească timpul și salariul
ca să-și pună tot felul de produse pe față.
Sincer, eu dau vina pe mama.
Când eram mică, am fost învățată
să fiu întotdeauna prezentabilă.
Să nu mă duc niciodată la baie în fața bărbatului.
Să nu port niciodată lenjerie desperecheată.
Să nu mănânc mai mult decât el
și să nu spun niciodată că nu am chef.
Și eu care credeam că mama mea e rea!
Dă-i o șansă lui Garth!
Sigur rezistă dacă te vede cum ești cu adevărat.
Garth e un tip grozav.
Chiar este. Ar face orice pentru oricine.
Doar că are tabieturile lui.
Dacă i se vinde o mașină nouă, nu vrea să se ducă acasă
și să vadă că, de fapt, e vopsită cu sprayul.
Tu nu ești o mașină.
Nu ești niciun fel de obiect. Știi asta, da?
Uită-te la mine cum sporovăiesc. Nici nu ți-am oferit ceva de băut.
Ce să îți dau?
Orice, dar să fie dublu.
A existat vreo persoană cu care să poți fi tu însăți?
Da.
Sau abia începeam.
E înfricoșător, nu-i așa?
Bine zis.
Și, în același timp, e lucrul cel mai bun.
Ce s-a întâmplat cu el?
Sincer, nu știu dacă îi eram de ajuns.
Da.
Știu ce vrei să spui.
Bună seara, doamnelor.
De ce râdeți?
Nu e nimic.
Nu, spuneți-ne!
Începem să ne cunoaștem mai bine.
Să-i rugăm să unească două mese, ca să stăm toți patru?
Aș prefera să iau cina doar cu soția mea,
dacă nu vă deranjează.
Ar trebui să-ți ceri scuze.
Am petrecut toată ziua cu ei.
Sunt conștientă de asta, Will.
E colega ta.
Credeam că vrei să te vadă în cea mai bună lumină.
Nu-mi vorbi de parcă n-aș ști să mă comport.
Desigur, te comporți impecabil.
Practic, ai fost o rază de soare toată ziua.
Du-te naibii, Liv!
Știi ce? Brusc, nu-mi mai e foame.
Hei!
Este...
Ești bine?
Vino să te așezi.
Așa.
Vă las puțin.
Ce s-a întâmplat?
Nimic. Sunt bine.
Sunt bine.
Doamne! Rochia ta! Trebuie să ți-o dau înapoi.
Nu, te rog, păstreaz-o. Ție îți stă mai bine, oricum.
Mincinoaso!
Îmi pare rău.
Și mie.
De ce nu vrei să-mi spui ce ai zis?
De ce îți pasă atât de mult?
Mi se pare puțin ciudat, atâta tot.
Nici n-o știi pe femeia aia,
și acum sunteți prietene?
Ai grijă, Will. Începi să pari gelos.
Tu vorbești?
Liv, eu nici nu pot să stau de vorbă cu o femeie
fără să mă întrebi cine e, ce, când.
De ce crezi că fac asta?
Fir-ar al naibii!
O să-mi scoți ochii cu asta toată viața?
Cred că ai scăpat prea ușor.
Am venit aici, nu? Ca să avem o a doua șansă.
Nu m-ai lăsat deloc să uit.
E în fiecare privire, de fiecare dată când te întorci cu spatele,
în fiecare comentariu tăios.
Sincer, credeam că ești o persoană mai matură.
M-am gândit că vei trece peste asta.
A fost o singură noapte.
Trebuie s-o lași baltă.
Parc-ar fi o amenințare.
Nu-mi mai răstălmăci cuvintele. Spun că e pentru tine.
Pentru liniștea ta, trebuie să renunți.
Am încercat.
În fiecare clipă din fiecare zi încerc, dar știi ce mă împiedică?
Nu mi-ai spus niciodată de ce.
De ce ți-ai tras-o cu altă femeie. De ce nu ți-am ajuns eu.
Crezi că nu erai de ajuns? Crezi că de asta am făcut-o?
Ești de ajuns, Liv, crede-mă.
Uneori ești chiar prea mult.
Scuze, ce înseamnă asta?
Toată presiunea asta, tot timpul.
Consideri că eu te stresez?
Mereu îmi spui foarte clar că sunt toată lumea ta.
Ai idee cum mă simt?
Greutatea întregii existențe a altcuiva,
motivul ei de a trăi, care mă apasă mereu?
Atunci, nu trebuia să mă pui să las totul ca să-ți urmezi tu visurile.
Eu te-am pus? Abia așteptai să scapi de viața ta de rahat.
Dacă spui altceva, sincer,
te minți singură, ca să te simți mai bine.
Acum, spune-mi ce simți cu adevărat!
Asta e problema ta, Liv.
Crezi că vrei adevărul.
De fapt, vrei pe cineva care să se asigure că totul e bine pentru tine,
așa cum făcea tăticul tău.
Dacă sunt atât de îngrozitoare,
dacă îți sunt o povară, de ce mai ești cu mine?
De ce nu pleci?
Pentru că ești soția mea.
Trebuia să spui că e pentru că mă iubești!
Ai nevoie de ajutor.
Ajutor profesional.
Ascultă-mă, să te duci înapoi cu coada între picioare,
spunând că ți-ai pierdut verigheta într-un bar?
Nu e mișto.
Cine a spus că mă întorc?
De când ești însurat?
De un an.
O să te întorci.
Poftim.
Ești un om bun, domnule.
Băieți, veniți să bem ceva.
Fac cinste.
Nu, noi... Trebuie să-mi fac somnul de frumusețe.
În locul tău, nu aș mai întârzia.
Nu am multe reguli pentru relații,
dar una dintre ele e să nu te culci certat.
Will.
Will?
HAI SĂ NU MAI VORBIM DEGEABA ȘI S-O FACEM.
SĂ PLECĂM DISEARĂ. LA 1:00, LA CASCADĂ.
Răzbunare.
E plăcută doar când câștigi.
Când nu mai câștigi, nu-ți mai rămâne decât un singur lucru.
Furia.
Subtitrarea: Anca Irina Dumitru
Redactor Robert Ciubotaru