НЕРОЗКАЗАНЕ
Портленд
володіє однією з найбільших спортивних франшиз…
«Трейл Блейзерс».
Тут уболівають за своїх.
ПОРВІТЬ УСІХ
«Блейзерс»!
Тут дуже люблять свою команду.
Вони перемогли в чемпіонаті 1977 року.
Це змінило все.
Однак минуло 20 років —
і піднесення, яке панувало в 1977 році, розсіялося.
А тоді на арену вийшли Рашид Воллес,
Деймон Стадемайр
та Бонзі Веллс.
То було поєднання гравців,
з яких неможливо було зліпити команду.
Незрілі, недалекоглядні, але вони прекрасно грали.
То був найкращий соцексперимент у спорті.
Головний противник «Блейзерс» — вони самі.
Шанувальники «Блейзерс» сподіваються, що Рашид Воллес
принесе їхній улюбленій команді черговий титул.
Це шанс перемогти в чемпіонаті.
Воллес боровся з «Лейкерс». Іноді й із самим собою.
Вони вигравали б чемпіонат за чемпіонатом. Усе складалося на їхню користь.
Але все вийшло з-під контролю.
Марихуана, кокаїн, бійки.
Найдовше вони протрималися без інцидентів 17 днів.
ПРОБЛЕМИ З ЗАКОНОМ
- Водіння в нетверезому стані. - Кинувся на колегу.
Я веду спортивні новини — не кримінальні.
Стадемайру втретє за 16 місяців висувають звинувачення через наркотики.
Шанувальники сердяться.
Хапає противника — і свисток.
Технічний фол.
Ганьба нашого міста.
Ти сцикло.
Збіговисько бандитів.
Очам своїм не вірю.
Ви можете не шукати проблем собі на дупу?
Розгорілася справжня бійка. Воллес замахнувся на уболівальника.
Я ще не бачив, щоб місто так ненавиділо команду.
Ганьба тобі, Рашиде Воллесе.
Я знаю, що тоді сталося.
ВЕЛЛС — СТАДЕМАЙР — ВОЛЛЕС
Більше я нічого не скажу.
Я вас не знаю. І мені чхати, хто ви.
Ваше завдання — розібратися, хто я.
НЕРОЗКАЗАНЕ
«ТРЕЙЛ БЛЕЙЗЕРС»
Вгадайте, скільки коштує це надсучасне ОС.
99 $! У це важко повірити, та це правда.
Це Windows від Microsoft!
Замовляйте нині!
Microsoft…
Microsoft — найбільша компанія з розробки ПЗ.
Білл Ґейтс заснував її зі своїм другом — Полом Алленом.
Пол Аллен — третя найбагатша людина у світі.
Його ідея стала основою революції персональних комп'ютерів
й запуску Microsoft.
Microsoft — не найбільша риба в морі. Вони і є морем.
Аллен витратив свої багатства на безліч хобі,
яхти, субмарини, гітару Джимі Гендрікса.
Тепер цей капіталіст кинув оком на містечко Портленд, Орегон.
ПОРТЛЕНД, ОРЕГОН
Сьогодні «Блейзерс» оголосили, що команду продали Аллену,
який став наймолодшим серед власників у НБА.
Я купив команду, бо захоплююся баскетболом…
ПОЛ АЛЛЕН ВЛАСНИК
…і я хотів бути дотичним до життя команди чемпіонів.
СЕЗОН 1994 Р.
Головний крок Аллена до титулу чемпіонів?
Контракт із Менеджером НБА року Бобом Вітсіттом.
Моя роль — стати частиною прекрасної організації
й примножити її переваги.
БОБ ВІТСІТТ ГЕНМЕНЕДЖЕР
У мене найкращі показники в НБА.
БОБ ВІТСІТТ ГЕНМЕНЕДЖЕР
«СОНІКС» Б'ЮТЬ РЕКОРДИ НБА
За вісім років Віттс зробив із «Суперсонікс» потужну команду.
«СОНІКС» І ЇХНІЙ ВУНДЕРКІНД
Мене не цікавила розбудова організації,
продаж квитків і вихід НБА на ринок,
і я сказав: «Поле, я просто хочу створити баскетбольну команду».
«БЛЕЙЗЕРС» ПІДІЙМАЮТЬ ПЛАНКУ
Боба Вітсітта прозвали «торгашем».
Боб-Торгаш.
Боб-Торгаш — цікавий тип.
КОЛІН КАВГЕРД СПОРТИВНІ ЗМІ
Він мислить, як комп'ютер.
- Обстановка в команді його не цікавить. - Моя спеціалізація — спорт.
Зрозумійте, бути генеральним менеджером у Портленді — нелегко.
ДЖОН КАНЗАНО ЗМІ ПОРТЛЕНДА
Тут мокро, постійно йде дощ. Це північ країни.
Ринок тут слабенький.
Населення переважно біле.
Для гравців НБА привабливого мало.
Єдине, що могло врятувати, — драфт або продаж.
Боб прийшов, коли ера Дрекслера добігала кінця.
ЕРА ДРЕКСЛЕРА 1983 – 1995 РР.
Ера Дрекслера — 12 років, двічі участь у фіналі, однак без чемпіонатів.
Він мусив позбутися старого й водночас створити щось нове.
ДЕЙВ ДЕКАРД ШАНУВАЛЬНИК
Я прийшов — і побачив телефон та комп'ютер.
Я був у такому захваті, що замкнувся в кабінеті.
У «Сонікс» не було комп'ютерів. Не було технологій.
Якщо ви не володієте комп'ютером нині,
в наступному столітті вам нічого не світить.
Коли мене найняв Пол,
у мене з'явився ноутбук, електронна скринька…
Мій світ став ефективнішим, розумнішим.
Пол сказав: «Зробімо все можливе. Я за все плачу.
Хочу перемоги.
До речі, Бобе…
Наступного року ми будемо в плей-офі. Це означало, що часу в мене обмаль.
Він хотів зробити щось корисне,
тому набрав хлопців із проблемним минулим.
ДЖ. Р. РАЙДЕР
БІЛЛ КЕРЛІ
ЧАСТО ПОТРАПЛЯЄ В НЕПРИЄМНОСТІ
Якщо ви відсиділи термін…
ВЖИВАЄ МАРИХУАНУ
То однаково заслуговуєте на другий шанс.
Настав час для нової сторінки «Трейл Блейзерс».
То було випробування на міцність.
Чи зможу я очистити цю людину,
докорінно її змінити
й перетворити на щось неймовірне?
Драфт,
вищі гонорари,
кращі гравці…
Ми зробили все, і моєю ціллю був Рашид.
СЕЗОН 1996–1997
Накопичивши гравців і права до вибору у драфті, Боб зробив перший серйозний хід.
«Портленд» прийняв колишнього четвертого піка — 21-річного Рашида Воллеса.
Труднощі в роботі з Рашидом полягали в приборкуванні
емоцій, адреналіну, його темпераменту.
Гравці команди налаштовані по-різному.
Є хлопці, які виходять на майданчик
спокійні та зібрані.
А є хлопці, які виходять — і палають люттю.
Це змагання, і я — боєць.
Воллес справив неоднозначне перше враження з футболкою з лайкою й написом:
«Чхати, кого ти знаєш, ми однаково тебе прикінчимо».
…ось і вони.
Форвард, номер 30 — Рашид Воллес!
Я кажу: «Я не зразок для наслідування».
Може, для дітей, але й з ними я, буває, лажаю.
Я перший, хто до них долучився.
У команді не було пафосу й гламуру.
РАШИД ВОЛЛЕС ФОРВАРД
«Ми тут граємо в баскетбол — така наша позиція.
На решту нема часу». Мені це подобається.
Переїзд Рашида у Портленд
мав значний вплив на франшизу.
НБА шукають нове обличчя. І вони знайшли його в Портленді.
«БЛЕЙЗЕРС» ПОВЕРНУЛИСЯ
«Блейзерс» — унікальна команда.
Рашид Воллес, без сумнівів, — нова суперзірка.
Рашид був шалено талановитий.
Темпераментний.
Рашид — баскетбольна версія Джона Макінроя.
Він кричав.
Був дуже емоційний.
Він закидав триочковий.
І то було до ери триочкових кидків.
Воллес — просто бомба, але йому негайно потрібна підмога.
СЕЗОН 1997–98 РР.
Ми шукали плеймейкера.
З ростом 178 см Стадемайра вважають надто низьким.
ДЕЙМОН СТАДЕМАЙР
Деймон Стадемайр — новачок року, найкращий бомбардир, місцевий хлопець.
Я тут народився, грав у шкільній команді.
«Блейзерс» змінюються.
Взяти в команду місцевого — ідеальне рішення.
Мені подзвонив Боб Вітсітт. І все.
ДЕЙМОН СТАДЕМАЙР ЗАХИСТ
Боб-Торгаш розгорнув усю артилерію.
Він обміняв трьох гравців і три драфт-піки на Деймона Стадемайра.
Він із Портленда. Це гарна угода.
Я радий, що він буде в команді. Це дуже їм допоможе.
Ось і настав цей вечір.
Деймон Стадемайр, наш земляк, повернувся додому у формі «Блейзерс».
Перехоплює м'яч і спритно блокує Райдера.
Деймон Стадемайр забиває гол.
Деймон був крутий, коли перейшов у «Блейзерс».
Стадемайр Воллесу.
Ми одразу знайшли спільну мову.
З Воллес та Стадемайр принесли команді швидкість.
…але чотири в цій чверті. Гляньте на Стадемайра!
А ось і Бонзі.
БОНЗІ ВЕЛЛС ЗАХИСТ
Мене взяли в «Пістонс».
Під 11-м номером «Детройт Пістонс» обирають…
СЕЗОН 1998–99 РР.
…Бонзі Веллса з Державного університету ім. Боллів.
Не згадуйте про той костюм, я не…
Я повертався в Детройт.
Мені подзвонили: «Ми тебе обміняємо».
Я такий: «Боже, що я вже натворив?»
«БЛЕЙЗЕРС» КУПИЛИ ВЕЛЛСА
«Ти їдеш у Портленд». Я такий: «Де це в біса?
Портленд, Мен? Куди я їду?»
Я глянув на карту й подумав: «Я лечу аж сюди».
Сподіваюся, нові гравці для тренера — не проблема.
Ми хочемо, щоб він мав із чим працювати.
Ми з Деймоном були крутеликами.
Коли Бонз переїхав у Портленд, крутеликом він не був.
І під час одного матчу з ним зчепився суперник.
Рашид сказав: «Якщо не виграємо гру, виграймо бій».
І Бонзі поставив його на місце.
Тоді Бонзі став крутеликом.
Ми хлопці не промах. З нами краще не жартувати.
Не задирайтеся з нами, якщо не хочете, вам надерли зад.
«Блейзерс» були харцизами. Не дотягували до стандартів НБА.
Нас усі боялися. Не знали, чого від нас чекати.
«БЛЕЙЗЕРС» Б'ЮТЬ НАПОВАЛ
Емоції киплять.
І це те, що нам треба. Далі — тільки краще.
Рашид, Бонзі були моїми чуваками.
Ми були трійцею.
Ми дотягували до рівня чемпіонату, але цю позицію треба було закріпити.
Я ЗАВЖДИ ВІРИТИМУ
СЕЗОН 1999–2000
Я хотів зберегти основу, але покращити команду.
ПІППЕН ХОЧЕ ПЕРЕЙТИ ДО «ЛЕЙКЕРС»
«Лейкерс» полювали на Скотті.
СКОТТІ ПІППЕН ШЕСТИРАЗОВИЙ ЧЕМПІОН НБА
Якщо Скотті піде…
ПІППЕН ХОЧЕ В «ЛЕЙКЕРС»
…ми не зупинимося на місці, а зробимо крок назад.
Шестиразові світові чемпіони НБА…
«ЛОС-АНДЖЕЛЕС ЛЕЙКЕРС»
…ваші «Лос-Анджелес Лейкерс».
«Лейкерс» — як вишуканий бренд.
«Лейкерс» ідуть на все.
Цього міжсезоння до них долучився легендарний тренер — Філ Джексон.
Раніше були Майкл і Скотті. Тепер — Шак і Кобі.
У них був Шак.
Я вважаю себе людиною Ренесансу.
Юнаком, який насолоджується життям і йде за мрією.
Уникає неприємностей.
І в них був Кобі.
Вони завжди мали зірок, які грали вирішальну роль.
Лос-Анджелес і старий маленький Портленд
розділяла велика прірва.
Тут не їздять дорогі спортивні авто. Це непоказне містечко.
Місто контркультури.
Як Остін у Техасі, тільки тут мокро.
Тут видають одну газету.
THE OREGONIAN «ЛЕЙКЕРС» ЗАВДАЮТЬ ПОРАЗОК «БЛЕЙЗЕРС»
То було протистояння.
Ми були аутсайдерами.
Тож я був готовий зрушити все з мертвої точки.
АГЕНТ ПІППЕНА КАЖЕ, ЙОГО КЛІЄНТ ХОЧЕ ГРАТИ ЗА «ЛЕЙКЕРС»
Скотті сказав: «Я не поїду в Портленд».
Так.
Люди кажуть: «Про Піппена можна забути».
Я не слухаю всю цю фігню.
І нарешті я знайшов важіль.
«Скотті, зараз ти в тіні.
Ти перемагав у чемпіонатах з Маклом і Філом.
І перемагатимеш знову з
Шаком, Кобі та Філом.
З нами ти будеш найкращим гравцем, хедлайнером
й перемагатимеш і без Майкла з Філом.
Скотті Піппен!
І в якийсь момент Скотті нарешті сказав:
«Давайте».
Ця команда дуже талановита й глибока. І…
Вони мають шанс на перемогу навіть без Скотті Піппена.
Я виклався повністю.
Бачили б ви мою усмішку,
коли він перейшов до «Портленда».
Ми бачили Піппена малими хлопчаками.
Знали його історію.
Ми такі: «Чорт, тепер у нашій команді є людина,
яка дійшла до вершини й перемогла шість разів».
Шість чемпіонатів.
Його шафка була там. Я сидів, дивився на нього,
а він був, як бог.
Заходить Скотті, з охоронцями.
І ми такі: «Залиш ці Голлівудські цяцьки в Чикаго».
Піп каже: «Ні!»
Піп ходив з охоронцями днів чотири — а тоді попустився. Став одним із нас.
З нами він почав плести кіски. Носити стару форму.
Я сказав: «Здуріти! "Блейзерс" перевиховали Піпа».
Фанати «Блейзерс» давно не були в такому захваті.
Завдяки Скотті всі квитки на наступний сезон продано.
Пан або пропав. Ми хотіли здобути перемогу в чемпіонаті.
- Піппен став ключовим гравцем захисту. - Ми були впевнені в собі. На своєму місці.
«Лейкерс» були нашими ворогами,
але треба було пройти 82 гри, й обидві команди це зробили.
«ЛЕЙКЕРС» 67–15 «БЛЕЙЗЕРС» 59–23
Треба було пройти кілька раундів. Обидві команди це зробили.
І от ми зустрілися на фіналі конференції. Ми загнали їх у глухий кут.
2000 РІК, ФІНАЛ ЗАХІДНОЇ КОНФЕРЕНЦІЇ НБА
7 ГРА
Тиждень тому «Лейкерс» вели в серії 3:1.
Лише шість команд в історії НБА подолали такий відрив.
Сьома гра. Її показуватимуть на всіх каналах.
Тож до неї буде прикута вся увага.
Потрапити на цю гру було нелегко, але зіркам раді всюди.
ПЕРШИЙ ТАЙМ
Ми вийшли — і просто рвали їх.
Піппен закидає триочковий. Чудовий початок для «Портленда».
Скотті заб'є.
«Блейзерс» не боялися «Лейкерс».
«Блейзерс» мають перевагу в вісім очок.
Пам'ятаю, я спитав Філа Джексона: «Як зупинити Рашида?»
І Філ Джексон відповів: «Ніяк».
Ми захоплюємося талантом цього юнака.
Залишається дві хвилини. І в кільце.
БЛЕЙЗЕРС 42 ЛЕЙКЕРС 39
«Лейкерс» не знали, куди дітися, весь перший тайм.
Ми просто використали свою молодість і силу.
Але то було приємно, бо ми такі: «Ці чуваки — легенди».
ДРУГИЙ ТАЙМ
Ми їх зовсім не боялися.
Фейдевей.
Воллес здобуває 10 очок у цій чверті, 23 очки за гру.
Ми були на висоті.
Перевага в 15 очок.
На них обличчя не було.
Я глянув на лаву запасних — хлопці аж підстрибували.
Такі: «Ще трішки».
Скотті, оце кидок? І він не припиняє…
«Лейкерс» повертають м'яч на майданчик. Ми граємо жорстко.
І тут…
Шоу. Перекидає й забиває триочковий!
М'яч влучив у щиток — і залетів у кільце.
Я подумав: «От лажа!»
Але «Портленд» і досі лідирує на 13 очок перед четвертою чвертю
ЧЕТВЕРТА ЧВЕРТЬ
Ми випереджали їх на 13 очок, і вони не могли нічого вдіяти.
- …дає своїй команді віру. - Але ми кілька разів промахнулися.
І робимо чудовий кидок.
Я напружився, думаючи: «Влучили».
М'яч відбивається!
«БЛЕЙЗЕРС» 75 «ЛЕЙКЕРС» 65
Ми промахнулися чотири рази.
Тайм-аут.
Треба було забити, щоб знову вирватися.
…метушня в трисекундній зоні…
Хто закине м'яч?
- Але вони мають закинути м'яч. - Це…
Треба було щось робити, щоб не втратити позицію.
Воллес — десятий провал «Портленда». «Лейкерс» забивають 12 голів.
Це прокляття якесь?
Піппен кидає!
Чи була та гра відстійна?
Шоу.
Нічия!
«БЛЕЙЗЕРС» 75 «ЛЕЙКЕРС» 75
Так.
Ми промахнулися 13 разів у найгіршу мить. Я промахнувся шість чи сім разів.
Але я пам'ятаю лише, що все завершилося передачею в стрибку.
Браянт… Шаку!
На цьому все й закінчилося. Ми такі: «Чорт».
Ось і все.
«Лейкерс» не перемогли. Швидше, уникли поразки.
«ЛЕЙКЕРС» 89 «БЛЕЙЗЕРС» 84
Такий він — спорт.
Іноді треба трохи удачі.
І того дня, у тій чверті…
нам дуже не пощастило.
Ми намагалися оговтатися, але однаково думали…
покажемо їм наступного року. Ми відіграємося.
Тоді все й закрутилося.
У НБА відбувалося багато змін,
зарплати почали рости так, що ніхто й не мріяв.
Гроші лилися рікою.
Тож хлопці почали заробляти.
Ми переїхали в Лейк-Освіго.
ЛЕЙК-ОСВІГО ПЕРЕДМІСТЯ ПОРТЛЕНДА
Лейк-Освіго на березі озера Освіго, за кілька хвилин
від центру Портленда, активно процвітає.
Довкола озера — прекрасного місця для катання на човні —
прекрасні будинки з приголомшливими краєвидами.
Вони були молоді, багаті й хотіли, щоб тут це знали.
Їде гарне авто. І думаєш: «Це хтось із "Блейзерс"».
«ХАТИ MTV» У РАШИДА
- Тут ми з хлопцями граємо у футбол. - У тих околицях жив я…
А тут — водоспадик. Дуже заспокійливо.
…Деймон…
«ХАТИ» — ДЕЙМОН СТАДЕМАЙР
Привіт. Я Деймон Стадемайр. Вітаю в своїй хаті.
Бонзі теж там поселився.
БУДИНОК БОНЗІ
То був багатий, білий район Портленда.
Ви бачили мого сина, але хочу показати ще цих двох малят.
Деяким людям, білим людям…
ДЖЕФФРІ АРНОЛД ЗМІ
…може, іншим темношкірим не подобалося,
що молоді афроамериканці розбагатіли так швидко.
«Вони цього не заслужили».
«Бронко» 1996 року. Хлопці з команди й досі називають мене Оу Джеєм.
Більшість поліціянтів не хотіла нас там бачити.
Ми мусили уважно стежити за швидкістю.
Ззаду є кілька колонок. Я люблю музику.
Вона заводить мене перед іграми.
Одного разу влітку мене зупинили тричі за день.
Я цього не озвучував, та ми називали те місце «Лейк-Без-Негрів».
Лейк-Без-Негрів.
Там панувало біле життя. Їм потрібен був час, щоб звикнути.
Вони звикли до спортсменів, які приходили на матчі в костюмах.
Такі, як Меджик Джонсон,
Майкл Джордан.
І тут з'явилися ми. Гучні, галасливі, їздимо на великих тачках,
куримо травку.
Повна їхня протилежність.
То була ера дорогих цяцьок. Усі шаленіли від прикрас.
- Крутяк. Справжній мажор. - Мажор.
Ми носили мішкуватий одяг.
Великі майки, щоб показати, що ми не забули, хто ми.
Мішкуваті футболки. Реперські джинси.
З розміром XL ми носили штани XXXL.
Джинси, білі футболки, кепки, ейр-форси.
Портленд живе у своєму ритмі. А ці молоді гравці НБА — у своєму.
І вони не завжди збігалися.
То був культурний шок.
А ось і Майкл Томпсон!
У цей день гри «Суперсонікс» вас вітає «П'ята чверть»,
де голоси фанатів відлунюють
аж із «Кі-арени» в Сіетлі.
Це важлива подія нинішнього вечора.
Два суперники з Північного Заходу зійшлися в поєдинку…
Отже…
ми в дорозі з Сіетла.
Після матчу з «Сонікс».
Він був так близько,
що наші рідні з Портленда теж приїхали.
Під'їжджає Біґ.
Біґі — моє прізвисько.
«БІҐІ» АБО «БІҐ», «БІҐС»
І я кажу: «Біґу, може, я б поїхав і тобою?»
Курнемо собі.
Насолодимося дорогою разом.
Отже, ми їдемо.
Я скрутив косяк, закурив.
Біґ скрутив косяк. Теж закурив.
То були гарні часи.
Щойно ми докурили,
Водій Біґа дав на газ.
Я сказав йому: «Старий, не жени так.
Ми й без того помітні».
Він двічі йому сказав пригальмувати.
Була 11:30 вечора.
Я кажу: «Їдь собі спокійно. Ніхто нікуди не поспішає».
Пригальмуй.
Щойно Деймон сказав йому пригальмувати,
нас зупиняють. Я подумав: «Ще цього нафіг бракувало».
У машині ще трохи смерділо травою.
«Де трава? Я відчуваю запах!» «Ми її скурили».
«Ми нічого не маємо».
Водію вони ні слова не сказали. Причепилися до нас із Деймоном.
Я чув типа в машині, коли він говорив по рації:
«Це Деймон Стадемайр і Рашид Воллес». Я ж не глухий.
Він почав погрожувати. «Ми приведемо собак. Усе тут перевернемо».
Їхні собаки обнишпорили всю машину.
- І нічого не знайшли. - Нічого.
Лише крихти на підлозі.
Отже, ми з Деймоном стоїмо на узбіччі. Ми такі…
І хто їде нам назустріч?
Автобус команди, бляха.
Я такий: «Серйозно?»
«Це що, жовтий «"хамер"? Це…»
Уповільнений кадр.
Знаєте, як коли дивишся фільм — і…
все уповільнюється? Так тоді проїхав той автобус.
Я бачив вирази на їхніх обличчях.
Я такий: «Чорт».
Мені просто не вірилося.
Нам дали штраф за перевищення швидкості.
Біґ такий: «Думаєш, це покажуть у новинах?»
Я сказав: «Це ж дурниця».
Рашид такий: «Нічого не буде». Я сказав: «Буде».
-«Про що ти взагалі?» -«Бро, це покажуть у новинах»
Закладімося. Їдь додому, поспи.
Я прокинувся від штурханів дружини.
«Вставай. Що ти накоїв? Що ти робив учора ввечері? Що сталося?»
«Про що ти? Нічого я не накоїв. Я щойно прокинувся».
Я такий: «Ти про що?»
Опівночі Стадемайра й Воллеса зупинили за перевищення швидкості.
Уранці їх звинуватили в зберіганні марихуани.
Серйозно?
Поліційний собака Бак перевірив машину на наркотики.
На всіх каналах.
ВИЗНАЛИ, КУРИЛИ МАРИХУАНУ
…Стадемайра та Воллеса за зберігання марихуани.
За таке треба карати. Однозначно.
У нас сьогодні була довга розмова про наркотики.
Спортсмени мають жити за тими правилами, що й решта.
Подзвонили мама з татом: «Про вас говорять по радіо».
Наступний слухач, ви в етері.
Може, вони промазували через цю свою марихуану.
Коли я прокинувся вранці й почув усе це,
був дуже засмучений і розчарований.
Прикра ситуація.
Це поганий приклад для багатьох людей і дітей, які ними захоплюються.
Дуже шкода.
Про гравців НБА стільки стало відомо.
Я лежав у ліжку. На той час я був одружений.
Дружина лежала поруч. Почалося «Шоу Шапела» — найцікавіша шняга по телику.
Щоразу, як я роблю щось добре чи круте, то такий: «Джордане!»
Назвали кілька імен з НБА, і всі такі: «Ха-ха!»
Кобі!
Він підходить до машини повної диму й стукає у вікно.
Вас заарештовано!
Коли Чарлі Мерфі опустив вікно й сказав:
-«Рашид Воллес!» - Воллес!
Деймон Стадемайр!
Дружина сказала: «Не смішно».
Але знаєте, що я сказав собі подумки?
«Мамо, я це зробив!»
«Зробив, так!»
Але ні, я просто плакав…
Перемотував знову й знову.
Я не міг сердитися. Це ж комедія.
Це смішно.
«Та ну, пішли вони». Я кажу: «Ні, сонечко, не кажи так».
Я такий: «Чувак смішно показує…»
МАРИХУАНА ПІДРИВАЄ ІМІДЖ «БЛЕЙЗЕРС»
Я з Портленда. Я не зачіпав тему расової нерівності,
бо білих друзів маю не менше, ніж темношкірих.
Я з таким не стикався.
Тож я не забивав собі таким голову.
Навіть коли я був у «Блейзерс», не думаю…
Не думаю, що то було через расу.
Підтексти були.
Та я б не назвав це дискримінацією. Однак був один випадок…
який мене дуже зачепив.
Я прийшов додому.
І такий…
«У мене вдома хтось був».
Я живу сам.
Деякі речі були не на своєму місці.
Я подумав: «Це якось дивно.
Це дивно».
За годину
до мене приїхала поліція.
У будинок Стадемайра викликали поліцію
після сигналу сигналізації.
Поліція відреагувала на сигналізацію й зайшла в будинок без ордера.
Згідно з джерелами, поліція почала обшукувати будинок —
і знайшла 450 г марихуани за дверцятами на горище.
Вони вламалися в його будинок під приводом того, що спрацювала сигналізація.
Вони зайшли в будинок
перевірити, чи там є грабіжники
і знайшли марихуану.
І його заарештували.
Я такий: «Та пішли вони нафіг».
Я сказав: «З вами говоритимуть адвокати».
Мій адвокат підготувався.
Я мусив здатися поліції.
За словами окружного прокурора,
звіт поліції Лейк-Освіго містить звинувачення проти Деймона Стадемайра
у зберіганні наркотиків.
Злочин великої тяжкості — наче я наркоторговець якийсь.
Коментар для шанувальників?
Як ви?
Внісши заставу в 50 000 $, о другій ночі зірковий захисник
помчав додому повз юрми репортерів.
Цю справу буде передано на розгляд суду присяжних.
Я не міг зрозуміти, чому вони так ставляться до свого земляка.
Мені важко, але я триматимуся.
Усе буде добре.
У супроводі адвокатів і батька, зірка «Трейл Блейзерс», Деймон Стадемайр,
прийшов до суду через звинувачення у зберіганні наркотиків.
Гравцям дуже важко грати у рідному місті.
Ти постійно в центрі уваги.
Під пильним наглядом.
Усі погляди — на тобі, й люди засуджують тебе, нічого не знаючи.
Я хотів бути людиною, яка надихає місцевих,
надихає оточення: «Мене теж можуть показувати по телику».
Я хотів бути прикладом для наслідування.
Хоча провину Стадемайра ще не доведено, шкоди вже завдано.
Не знаю, чи дивитимуся на нього, як раніше. Він…
Я не знаю. Він більше не мій кумир.
Прошу всіх устати.
Прошу сісти.
Протягом дня ми прослухали аргументи сторін захисту та обвинувачення.
Однак зрештою злочин скоїла поліція.
ОБШУК СТАДЕМАЙРА — НЕЗАКОННИЙ
Суддя постановив, що вхід у дім Стадемайра — незаконний.
Поліція хотіла щось знайти.
Хотіли на моєму прикладі залякати інших.
Жетон не дає права заходити в чийсь дім, коли господарів немає…
Деймоне, Стівене, скажете щось?
Без коментарів. Дякую.
Я подумав: «Так не може бути».
У мене почалася параноя.
Справи були погані.
Я не перетнув поріг того дому й продав його.
Багато про що я зараз розповідаю вперше. Я наче в психолога.
Тому я довго не повертався додому.
Усі такі: «Чому ти не повертаєшся?» А я: «Боже, я…»
Це дивно.
СЕЗОН 2000-2001 РР.
Зібрати команду й дійти до вершини — надзвичайно важко.
Наблизитися до вершини вдається нечасто. А коли відчуєш цей смак…
прагнеш дістатися до неї ще більше.
Я сказав Полу: «Це наш рік».
У матчі з «Лейкерс» у 2000 році ми могли перемогти.
Зробімо це знову.
Дайте нам ще рік.
Почнімо з чистого аркуша. Перемога була близько.
Ось що я скажу вам сьогодні.
Я сказав би це 40 років тому,
і за 10 років я теж так скажу.
Треба бути інноватором.
Залишатися молодим.
Треба бути на крок попереду.
Тобто не слід руйнувати те, що працює,
але якщо зберігати статус-кво, топтатимешся на місці.
НОВІ ОБЛИЧЧЯ ЗМІНЮЮТЬ АТМОСФЕРУ
Після численних стратегічних ходів Боб зібрав чи не найкращий склад.
Він привів у команду кілька ветеранів баскетболу
й позбувся тих, хто відсиджувався на лаві.
Найсерйознішою була, безперечно, угода між трьома командами,
яка привела в «Портленд» колишню зірку «Сіетл Сонікс» — Шона Кемпа.
Боб мене обрав, тож ми завжди були на зв'язку й спілкувалися.
ШОН КЕМП ФОРВАРД
Це показувало, наскільки він прагнув перемоги.
Гадаю, це мені тоді й сподобалося.
Шон Кемп.
Не будемо заглиблюватися в репутацію та подвиги Шона Кемпа.
Цього тижня Шон Кемп висловив заяву
щодо проблем із власною пунктуальністю та відповідальністю.
Він заперечив, що має проблеми з алкоголем.
Ось що важливо.
Кемпа обрав Вітсітт.
Він був колишнім гравцем Матчу всіх зірок.
З наголосом на «колишній»,
бо він важив стільки, що ледве закидав м'яч.
ВАГА КЕМПА — ГАРЯЧА ТЕМА
Він мав надвагу, був не в тій формі, що раніше.
ВАГОМИЙ АРГУМЕНТ!
Але я був готовий ризикнути.
Чи пощастить мені?
Це ключ до успіху.
Треба щосили пробивати шлях далі, знаючи, що не всі твої дії дадуть результат.
Закрадалися підозри, що ними керують принципи. Не план.
…намагається схопити м'яч. Іде до Рашида Воллеса.
- Господи, чуваче! - І попередження.
Рашид Воллес опановує себе. Або ні.
ТЕХНІЧНІ ФОЛИ
Несподівано! Рашид Воллес отримує фол. Це на нього не схоже.
ПРОБЛЕМИ З ТЕХНІКОЮ
Одна з проблем, які ми старалися розв'язати під час вікна чемпіонату,
полягала в тому, що один з найкращих гравців, потрібних на майданчику…
РЕКОРД СЕЗОНУ ЗА ФОЛАМИ
…отримував забагато технічних фолів.
Найбільша проблема «Портленда» — знайти спосіб
утримати Рашида Воллеса в грі і під контролем.
Я був імпульсивний.
ВОЛЛЕСА ДИСКВАЛІФІКУВАНО НА ДВА МАТЧІ
Не скажу, що мною керувала ненависть, але я був готовий роздерти суперника.
Він не так ображав інших гравців, як суддів.
- Він мусить взяти себе в руки. - Не заперечую, іноді я на це заслуговував.
Вживав лайливі слова і так далі.
Згоден.
Напрошується на технічний фол.
- Номер 17. - Технічний фол.
Фол. І в кого, як не в Рашида Воллеса.
І він вибуває з гри.
Рашид Воллес отримує технічний фол, набравши 30 очок?
Ганьба.
Але іноді для фолу мені було достатньо глянути на суддю.
Забирайся.
Серйозно? Попустіться.
Не так подивишся — і вилітаєш із гри?
Люди нормально ставилися до його емоційності
й навіть до технічних фолів, бо ми теж не любимо суддів.
Але йому рот не закривався.
Якщо він не опанує свої емоції, це може коштувати йому участі в чемпіонаті.
Доктор Джон Ґіві — спортивний психолог.
Він каже, що поведінка Рашида переходить межу.
Його теперішня поведінка
шкодить йому та його команді.
Коли ти прославляєшся тим, що лаєшся на суддів,
у тебе можуть перестати вірити.
У тобі починають бачити проблему.
Недавно в аеропорту
ВОЛЛЕС НЕ ЗМІНЮЄТЬСЯ
…мати з сином попросили у Воллеса автограф.
Я простягнув журнал і ручку. Він мені відмовив.
Я вирвала фото Рашида з журналу, зім'яла його
й жбурнула йому під ноги. Він кинув його в мене, вдарив в обличчя
і сказав: «Ой!»
Пофіг, мені теж може щось не подобатися.
Нас поінформували, що Sports Illustrated напише статтю.
ВТРАЧАЮТЬ КОНТРОЛЬ
Неоднозначну реакцію викликала стаття в Sports Illustrated
із цитатою Бонзі Веллса:
«Нам пофіг, що про нас думають шанувальники.
Чхали ми на них. Хай хоч щодня нас освистують,
вони однаково проситимуть автографи, коли зустрінуть нас на вулиці.
Тому вони й шанувальники, а ми — гравці НБА».
Ці слова показують нахабність команди, що вони не шанують місто.
То була гаряча тема.
Висловлюватися так публічно не можна.
ЗІПСОВАНІ «БЛЕЙЗЕРС»
«Блейзерс» втратили фанатів.
Такі слова відбивають у людей охоту
ходити на матчі.
Шанувальники — наші акціонери. Наші клієнти.
І плювати їм в обличчя просто смішно.
Шанувальники накинулися на мене.
ЧАС ПОПОРОЩАТИСЯ З БОНЗІ ВЕЛЛСОМ
Це було нам не на руку. Це б нікому не було на руку.
То було тупо. Що ще тут скажеш?
ШИД — ПСИХ
Шанувальникам набридло. Вони й без того були невдоволені,
як-от після ситуації на дорозі. Куріння трави.
Постійно з'являлися проблеми й тривожні дзвіночки, особливо з Шоном Кемпом.
КЕМП І КОКАЇН
Підпис Боба завчасно кладе крапку на сезоні.
Кемп лікується від кокаїнової залежності.
За словами Скотті Піппена, контракт із Кемпом було найгіршим кроком
в історії професійного спорту.
Це серйозна заява в бік генерального менеджера.
Усі хочуть бути переможцями, але так складається не завжди.
Ми поводилися агресивно. Усе справедливо.
Я наламав дров.
Рашид Воллес хотів його сфолити.
Його зачепили — і він отримав фол. Ображає суддю — другий фол.
У мене було враження, що все пішло шкереберть.
Після багатонадійного старту «Блейзерс» завершили сезон із рахунком 15:17.
- У команді зараз багато проблем. - Вони завжди програють. Чому?
Шон Кемп із «Блейзерс» проходить реабілітацію, тож шанувальники
хвилюються, що ж буде з чемпіонатом.
Як на мене, це повний жах.
Він повний невдаха.
Ми вийшли в плей-оф. І кого ми бачимо в першому раунді? «Лейкерс».
ПЛЕЙ-ОФ 2000-2001
«Блейзерс» втрачають м'яч. Браянт просувається вперед.
Пас Шакові — і гол. «Блейзерс» хотіли перехопити м'яч у Браянта, та не вдалося.
Фінальний рахунок: «Лейкерс» — 99, «Блейзерс» — 86.
«Лейкерс» виграють серію 3:0.
«ЛЕЙКЕРС» РОЗГРОМИЛИ «БЛЕЙЗЕРС»
Ми програли всі матчі плей-офу.
Хотілося розслабитися,
бо рік закінчився так, що здуріти можна було.
Місцеві ЗМІ скиглили й нарікали, поводилися, як гівнюки.
ПСИХОЛОГ: ВОЛЛЕСУ ПОРТІБНА ДОПОМОГА
Я втомився від того, що мої слова перекручують.
Тож я такий: «Я з вами не розмовлятиму. Крапка».
Чи вважаєте ви себе прикладом для вболівальників?
Ззаду машина. Обережно.
«Чому ви мовчите?»
«Бо ваші репортери пишуть лише негативні речі».
Знімайте собі.
Я вас не знаю.
І мені начхати, хто ви.
Дізнатися щось про мене — ваше завдання.
Йому не подобалося, як його зображували ЗМІ Портленда.
СПРАВЖНІЙ РАШИД
ВОЛЛЕС ІЗ «ПОРТЛЕНД ТРЕЙЛ БЛЕЙЗЕРС» УПЕВНЕНИЙ, ЩО ВІН ПРИЙМАЄ УДАР
ЗА ТЕ, ЩО ШАНУВАЛЬНИКИ РОЗЧАРОВАНІ В КОМАНДІ.
Я все розумів, бо пам'ятаю, як заходжу в роздягальню —
і майже всі репортери — білі.
«Джеффрі Арнолд з Oregonian». «У вас працюють темношікірі репортери?»
Він спитав: «Можна написати про вас статтю?
Я не зосереджуватимусь на негативі».
Я такий: «Гаразд».
Він спитав: «Можна записувати й нотувати все, що ви кажете?»
А я: «Мені нічого приховувати. Я кажу все як є.
Питайте». Але я не думав,
що він процитує кожен мій матюк.
Я вам кажу…
Я ВАМ НЕ ЯКИЙСЬ ТУПИЙ НІГЕР.
ТЕМНОШКІРИХ СПОРТСМЕНІВ ВВАЖАЮТЬ ТУПИМИ.
Я побачив можливість пізнати його й показати, який він, іншим.
Не Рашида, який отримує фоли. Не Рашида, який кричить на суддів.
Він мав іншу сторону.
Ви не знаєте, звідки я. Ви зовсім мене не розумієте.
Ви хочете, щоб я був Мартіном Лютером Кінгом.
Якою б чудовою людиною він не був, я — не він.
Я більше схожий на Медґара Еверса або Малколма Ікса.
ВОНИ ХОЧУТЬ НАБИРАТИ ДЕДАЛІ ТУПІШИХ — З-ЗА ШКІЛЬНОЇ ПАРТИ
Він не прогинатиметься.
Він не збирався цього робити, бо він не такий.
Одна з рис, за які я поважаю Рашида, — він справжній.
ВОЛЛЕС НЕ ВВАЖАЄ СЕБЕ ЗРАЗКОВИМ І НЕ БАЧИТЬ ПОТРЕБИ ПРЕДСТАВЛЯТИ НБА
Дехто вважає, що перо — найпотужніша зброя.
Але навіть перо проти права — ніщо.
Стаття в Oregonian «Справжній Рашид»
привернула увагу читачів по всій Америці.
Навіть потрапила в кабінет комісара НБА Девіда Стерна.
«Ненависна тирада Воллеса була немудрою
й образливою для всіх гравців НБА».
Усі мають право на власну думку, але не треба перегинати палицю.
Я поважаю вашу думку.
Мене обзивали сраним нігером і так далі.
Гаразд. Ви своє сказали.
То йдіть собі.
Бо якщо ви не стулите пельку
й продовжите нападки,
цей нігер вам покаже.
«Я ЗАДОВОЛЕНИЙ СОБОЮ, СВОЇМ ХАРАКТЕРОМ І СПОСОБОМ ЖИТТЯ», — ВОЛЛЕС.
ЦІЛКОМ І ПОВНІСТЮ. НІЧОГО Б НЕ ЗМІНИВ. НІЧОГІСІНЬКО.
НІ ЗА ЯКІ ГРОШІ. Я БУДУ СОБОЮ. І КРАПКА».
Коли справи почали сходити нанівець,
усі казали, що нам потрібні культурні зміни.
Натомість вони робили своє ще наполегливіше.
ПЕТТЕРСОН — ЩЕ ОДИН ПРОБЛЕМНИЙ ГРАВЕЦЬ
Я передусім шанувальник. І хочу, щоб моя команда перемагала.
Я казав усім:
«Треба зупинити "Лейкерс"».
- Він відомий як «Кобі Стоппер». -«Кобі Стоппер».
«Кобі Стоппер».
Він не відступав від Кобі.
Проходу йому не давав. Навіть Кобі це казав.
Боб такий: «Це не ринок вільних агентів.
Першими обираємо не ми. Я борюся проти Кобі й Шака.
Мені потрібні гравці, що лишаться надовго. Петтерсона ті команди не оберуть».
Неможливо дати одну відповідь щодо того, чого шукаєш у гравці.
ПЕТТЕРСОН ХОЧЕ ПОЗБУТИСЯ ПОГАНОЇ РЕПУТАЦІЇ
Рубен Петтерсон із «Блейзерс» — перший в НБА сексуальний злочинець.
Я НЕ ҐВАЛТІВНИК.
Є люди, які заслуговують на другий шанс, і Рубен — один із них.
Як організація, ми в цьому плані — відкриті.
«БЛЕЙЗЕРС» НАЙМАЮТЬ ПЕТТЕРСОНА ПОПРИ СУДИМІСТЬ
Ці проступки сталися, коли він був в іншій команді.
То було давно.
Жертвою Паттерсона стала 23-річна жінка. Назвімо її Дженні.
У січні 2000 року наречена Паттерсона, Шеннон, найняла її нянею.
Вона сказала поліції, що Петтерсон змусив її до орального сексу.
ПЕТТЕРСОНА САДЯТЬ ЗА ЗҐВАЛТУВАННЯ
Не скажу, що то був мій найкращий контракт.
Анітрохи.
Я кажу, що коли ми це зробили, то зважили багато факторів,
але…
чесно кажучи, справжній ризик полягав
у певній сумі грошей.
Ви дали форму «Блейзерс» сексуальному злочинцю.
Прийняли його як члена команди. Це погано.
Так не можна.
На таке не можна погоджуватися за жодну ціну.
Який погожий день!
Відділ зв'язків із громадськістю
у розпалі кампанії задля відновлення зв'язків із фанами
припинив показ телереклам
і зосередився на контролі збитків.
Я хочу команду, якою можна пишатися. Ними я не пишаюся.
Нам потрібен новий приклад для наслідування, хороший хлопець.
Бо більшість із них — бандюки.
Це пересрало атмосферу в команді.
І то був єдиний раз, коли я по-справжньому
сердився на Боба й трохи розчарований.
Після контракту з сексуальним злочинцем,
ворожої поведінки на майданчику, численні інциденти з наркотиками
фронт-офіс отримав безліч дзвінків від фанів
із проханням повернути квитки.
Навіщо було наймати людину за таким минулим, як у Рубена?
Не думаю, що в лізі бракує хлопців,
які могли б зайняти місце…
- Зупиніться. Ви помиляєтесь. - Гаразд.
Згадайте вільних агентів того часу
й назвіть мені цих гравців.
Тоді я визнаю, що ви маєте рацію.
Я чекаю. Перелічіть їх.
- Зараз не згадаю. - І не згадаєте.
Який би не був його характер, у Портленді він поводився як треба.
АЕРОПОРТ ТУСОНА АРИЗОНА
Я вчився в Аризоні. Здобував ступінь.
Я лечу в Новий Орлеан.
Проходжу перевірку в аеропорту Тусона.
Тут Деймон Стадемайр втрапив у халепу.
Згідно зі звітом шерифа,
Стадемайр вийняв пакунок, загорнутий в алюмінієву фольгу,
перед металодетектором.
Помічники шерифа обшукали Стадемайра і знайшли 39,95 грамів марихуани.
СТАДЕМАЙРА АРЕШТОВАНО
Мені довелося піти до Девіда Стерна.
Девід Стерн сидить напроти й каже: «Не пересирай мені лігу».
Стадемайру висувають звинувачення через наркотики втретє за 16 місяців.
Я хотів, щоб вони схаменулися, бо втомився
розповідати не про баскетбол.
Рашид Воллес зрівняв рекорд НБА, який встановив минулого сезону.
Сумнівне досягнення: 38 технічних фолів.
Хтось має сказати Рашиду Воллесу сісти й стулити пельку.
Як на мене, іноді…
він не розумів…
коли краще помовчати.
Це серйозна проблема для франшизи такого рівня й класу.
Їхній молодий гравець, зірка з контрактом на 80 мільйонів доларів
встановлює рекорд за технічними фолами.
Він став лідером ліги. І цей рекорд досі не побито.
ВОЛЛЕС Б'Є РЕКОРД ЗА ФОЛАМИ
Рекорд ліги за фолами — плювок в обличчя товаришів по команді.
Це не кримінал.
Найбільший суперник «Блейзерс» — вони самі.
Це спорт, але зрештою це й увіковічення спадщини,
увіковічення бренду.
Бренд може мати велику силу.
І бренд «Блейзерс» пішов не в тому напрямку,
не зупиняючись.
Новообраного Бобом-Торгашем Зака Рендолфа
заарештували за вживання алкоголю в неповнолітньому віці.
Боб Вітсітт не просто набирає проблемних гравців,
Боб Вітсітт уже не може інакше.
Замість боротьби за місце в плей-офі
команда бореться сама із собою.
На тренуванні Зак Рендольф ударив колегу Рубена Паттерсона.
Поліція знайшла в автівці два заряджені пістолети —
один із кулею в патроннику, а від Рендольфа пахло марихуаною.
Коли Боб уклав чергову угоду з проблемним гравцем, це…
У Квінтела Вудса був важкий тиждень.
У понеділок детективи й зоозахисники шукали в його домі
докази проведення собачих боїв.
Я спортивний коментатор, не кримінальний.
…і Бонзі Веллс розпускає руки. Обережно, це справжня бійка.
Трибуни — порожні.
Рашид Воллес замахнувся на шанувальника. Фанати щось на нього вилили.
Вони ганьблять наше місто. Я не хочу, щоб вони перемогли.
Хай краще програють.
- Як вас звуть? - Шеннон. Мій чоловік — Рубен Петтерсон.
- Добре. Він ще там? - Так.
- Де він? - Мені треба тікати.
Він намагався мене задушити.
У суді округу Вашингтон
Рубен Паттерсон зустрівся зі своїм наглядачем,
щоб обговорити останній арешт.
Петтерсона звинувачують у домашньому насильстві
після сварки з дружиною в понеділок увечері.
Я не хочу, щоб наші гравці потрапляли в ситуації…
через які ми мусимо говорити про такі речі.
Це зараз турбує мене найбільше.
Помітно розчарований Боб Вітсітт сьогодні сказав:
«Я беру відповідальність за все, що відбувається
з "Портленд Трейл Блейзерс"».
Час, місто —
усе зійшлося нараз й обвалилося на нас.
Після обвинувачень через наркотики, собачі бої, зброю та насильство
команду прозвали «тюремниками».
ФАНИ ВІДВЕРТАЮТЬСЯ ВІД «ТЮРЕМНИКІВ»
То був початок кінця для мене, Рашида й Деймона в Портленді.
Через кримінальне минуле «Блейзерс» поза майданчиком
стадіон збирає найменшу кількість глядачів за всю історію.
Третій рік поспіль «Блейзерс» грають у плей-оф проти «Лейкерс».
РАУНД ПЕРШИЙ
Колись це було поєдинком двох команд, що торують свій шлях.
Тепер ці команди розійшлися в різних напрямках.
Трихочковий від Кобі!
І він забив гол.
Жінку з її восьмирічним пасинком
вчора вигнали з гри «Блейзерс» у плей-офі.
Через плакат, який вони тримали.
Ось цей плакат.
ПРОДАЙТЕ ВІТСІТТА
Кетрін Топаз та її пасинка Вілла Ейблса
вигнали після першого тайму, бо вони не люблять генменеджера команди.
Вілл вважає, що їх прогнали лише з однієї причини.
Думаю, це через Боба Вітсітта.
У нас були то злети, то падіння —
і ось почався наступний рік.
СЕЗОН 2002–2003
Я не спілкувався з ЗМІ.
Рашида штрафували за відмову говорити з ЗМІ,
і ця сума росла.
Форварда «Блейзерс» оштрафували на 10 000 $ за відмову у співпраці з ЗМІ
після недільного матчу і ще на 20 000 $ у понеділок.
Ліга постійно мені дзвонила.
Я мав змусити його говорити.
Не знаю, чому я. Мабуть, тому, що я головний.
Тож я почав бачитися з Рашидом.
«Якщо ти не говоритимеш із ЗМІ, тебе штрафуватимуть». «Добре».
Він усе розумів, але також дав зрозуміти: «Вони мені не подобаються».
Я б залюбки приперся до них на роботу
й почав докучати: «Фу! Ви не вмієте писати!
Ви не вмієте писати!»
Що? Ви не знали, як пишеться ця абревіатура? Ні!»
Тепер команду ще й штрафують.
ВОЛЛЕСА І «БЛЕЙЗЕРС» ОШТРАФУВАЛИ
Ліга сказала: «Наступний крок — відсторонення Рашида.
Ви втратите більше грошей, і ми оштрафуємо команду».
«Рашиде, якщо тебе відсторонять, це зашкодить команді».
«А як вам таке? Хочете, щоб я казав те, що ви хочете?
Хай ваш секретар напише текст —
і я казатиму, що ви хочете, якщо ви так цього прагнете».
Якщо журналіст каже:
«Чув, вашого товариша вчора заарештували за перевищення швидкості,
що ви про це думаєте?»
Відповідати не треба.
Просто скажи: «Обидві команди дуже старалися».
І, звісно…
Він наче все зрозумів. Я дивлюся пресконференцію після гри.
Він на трибуні, чудово.
Це все, що треба. І починаються питання.
- Як вам нинішня гра? - Обидві команди старалися.
- Тож я так і казав. - Обидві команди старалися.
- Рашид не говорить із ЗМІ. - Обидві команди старалися.
«Обидві команди старалися».
Хтось поставив інше запитання.
А він такий: «Обидві команди старалися».
Обидві команди старалися.
Я такий: «От дурник!»
Гарного вечора і з богом.
Нас оштрафували.
«ОБИДВІ КОМАНДИ СТАРАЛИСЯ» — НОВІ ШТРАФИ
«Гарного вечора і з богом».
ПЛЕЙ-ОФ 2002-2003 РР.
Того року ми вийшли в плей-оф…
РАУНД ПЕРШИЙ
…однак у плані баскетболу
ми були вже не ті.
Усе йшло на дно.
Неш пасує Новіцкі, той відкритий. Є!
Але де Бонзі Веллс і Рашид Воллес?
Вони не дуже стараються.
Перед іграми й після них тут завжди було людно.
Усі приходили, веселилися, раділи.
А що тепер?
Радісних облич тут точно поменшало.
ЕКСПЕРИМЕНТ ЗАВЕРШЕНО
Третій рік поспіль
сезон «Блейзерс» завершується поразкою в першому раунді.
«БЛЕЙЗЕРС» ПРОГРАЮТЬ
Я подумав: «Час вийшов».
Шанувальники кажуть, риба гниє з голови.
Виженіть Вітсітта.
Боба Вітсітта треба звільнити. Він не…
Він зробив багато… Він віддає хороших гравців.
РУЙНУЮ ЧИ БУДУЮ?
Власник, Пол Аллен, був одним із найбагатших людей у світі.
Одного дня він купив «Сігокс».
Пол каже: «До речі,
ти, Бобе, тепер будеш президентом команди».
Я кажу: «Я не можу. Я веду справи в Портленді».
Я мав поїхати в Портленд, щоб керувати баскетбольною командою…
А тепер на мені всі справи «Трейл Блейзерс», арена,
жіноча команда, радіостанції й решта страв у Портленді.
І я президент «Сігокс».
БОБ — ГЕНМЕНЕДЖЕР «БЛЕЙЗЕРС» І «СІГОКС»
Зрештою я сказав Полу:
«З цього діла не буде.
Я казав, що для стількох справ потрібна більше людей.
Якщо ви цього не зробите, це мій останній рік у Портленді».
Прощавай, Бобе. Сьогодні знесилений генменеджер оголосив про відставку.
Коли я пішов, ми здобували в середньому 50 перемог на рік
дев'ять років, і щороку виходили в плей-оф.
То було досягненням для громади Портленда.
Більшість шанувальників рада, що Вітсітт йде геть.
Кен Бодді розмовляв із двома колишніми шанувальниками «Блейзерс»,
один з яких залишився вірний команді, коли іншого команда відштовхнула.
Я вважав, це питання часу.
Як на мене, це давно пора було зробити.
За минулі 40 чи 50 років
лише три команди в НБА мали прізвиська.
«Показні Лейкерс»
«Поганці Пістонс»
І «Тюремники Блейзерс».
«ТЮРЕМНИКИ» ГНІВАЮТЬ ПОРТЛЕНД
Містер Вітсітт не розумів Портленд.
Не розумів нашого міста, поняття спільноти
й чого ми хочемо від команди.
Прізвиська не дають поганим командам,
нездарам, командам, які не виходять у плей-оф.
Лише хорошим командам,
командам з характером, які мають іскру.
Більшість Портленда воліла б мати команду, яка не виграє,
але має гравців, яких можна підтримати.
За всю кар'єру в Портленді найбільше я шкодую про те,
що наші шанувальники не побачили нас серед чемпіонів.
Це не дає мені спокою.
СЕЗОН 2003-2004
«Блейзерс» переходили на інший етап.
Пол не брав участі в житті команди.
Вітсітт пішов, натомість прийшов Джон Неш.
Сьогодні починається нова ера.
Новий генменеджер Джон Неш зустрівся з ЗМІ на тренувальній базі.
Наразі маємо, що маємо, і…
ДЖОН НЕШ ГЕНМЕНЕДЖЕР, «БЛЕЙЗЕРС»
…ми задоволені своїм становищем.
Ми були в тренувальному таборі.
Заходить Рашид і починає з усіма прощатися.
«Бувайте! Бонзі, час прощатися. Чорт!» Рашиде, що це означає?
Я сказав: «Бачиш того покидька поруч із Мо?»
Він мене продасть.
- Вони такі: «Про що ти?» - Він був його менеджером у Вашингтоні.
«Він продасть мене, а тоді — вас».
Я підійшов до кожного, обійняв.
Сказав: «Я пішов звідси. Бувайте».
ПЕРЕЛОМНИЙ ДЕНЬ
І що було далі?
Джон Неш мене продав.
«ПОРТЛЕНД» ПРОДАЄ ВОЛЛЕСА
Ми визнали, що дороги «Блейзерс»…
СТІВ ПЕТТЕРСОН ПРЕЗИДЕНТ «ТРЕЙЛ БЛЕЙЗЕРС»
і Рашида Воллеса мусять розійтися.
І кінець історії.
Я поїхав додому.
«Бонзі Веллса, захисника, перевели в "Мемфіс Ґріззліс"».
Вони не зволили навіть подзвонити.
Нічого не сказали. Я побачив це по телику.
«БЛЕЙЗЕРС» ПОЗБАВЛЯЮТЬСЯ ПРОБЛЕМИ
ЗАГРОЗУ ЛІКВІДОВАНО
Бонзі Веллс із «Мемфісу» вперше повертається в Портленд.
- Як почуваєтеся? - Добре.
- Чого очікуєте від глядачів? - Нічого.
Я не покидав дім до переїзду в Портленд.
Це за 4000 км від Індіани.
Там я став чоловіком — і всі відвернулися від мене.
Це було страшенно боляче.
Останній зі старожилів.
Нова команда була геть інша.
Я допрацював рік, викладаючись на повну.
Було гарно, бо я допомагав молодим гравцям і так далі, однак,
як я казав, то було вже не те.
«РОУЗ ҐАРДЕН»
Деймон Стадемайр!
МИ ЛЮБИМО ТЕБЕ, ДЕЙМОНЕ ДЯКУЄМО ЗА ГАРНІ СПОГАДИ
Іноді краще попрощатися… Його час настав.
На останній грі
я мало не заплакав. Я думав: «Ці люди хотіли мене зламати».
ДЯКУЮЄМО, ПОРТЛЕНДЕ
Я не був готовий з усім покінчити,
та був готовий перегорнути сторінку.
ДЕТРОЙТ МІЧІГАН
Новий початок.
Я був у захваті. «Детройт» був хорошою командою.
Я подумав: «Ми можемо стати хорошими претендентами за рік-два,
коли притремося». Я й не уявляв, що нас чекає.
ФІНАЛ
«Детройт Пістонс»…
…шокували «Лос-Анджелес Лейкерс».
РЕШИД ПЕРЕМАГАЄ
Йому судилося перемогти.
Я радів за нього.
Хоч хтось із нас відчув, як це.
То була велика радість.
Я прийшов у НБА, щоб виграти чемпіонат.
І найприємніше було те, що ми перемогли «Лейкерс».
Для «Лейкерс» це завершення епохи. Вони перемогли в трьох чемпіонатах.
Чесно кажучи, я заздрив.
Кажу як є. Але я радів. Не зрозумійте неправильно, я радий за нього,
та коли я бачив його усмішку поряд з іншими гравцями…
Ми мали зробити це разом.
Рашид Воллес!
Від додав упевненості вже дуже впевненій команді.
ВИ БУДЕТЕ ЗАДОВОЛЕНІ
Коли я повернувся в Портленд після перемоги,
то знав, що мене засвистять,
але не думав, що аж так. Я такий: «Чорт».
У «Пістонс» всі душилися від сміху.
Вони такі: «Бляха, Шиде, тебе тут реально ненавиділи».
Я кажу: «Ви просто не знаєте, що я тут пережив».
Цей соціологічний експеримент провалився.
Ми починаємо все спочатку. Ми змінюємося. Характер раптом став важливим.
Треба було повернути репутацію бренду,
«Трейл Блейзерс» і чудовим фанам цієї спільноти.
Вони стали «Тюремниками».
Ця фраза дуже прижилася,
але Деймон, Бонзі та Рашид
не сиділи за ґратами.
Їх або штрафували, або одразу відпускали, або звинувачення спростовували.
Як на мене, все зводилося до правил.
Чому вони не роблять те, що ми хочемо?
Якби вони виграли чемпіонат,
може, шанувальники казали б: «Ми будемо їм аплодувати,
та не забудемо того, що вони наробили».
Але вони не виграли. Тому
ніхто з них не повернувся в «Роуз Ґарден».
Як гадаєте, їх колись запросять назад?
- Ні. - Чому?
Усі воліють забути той період.
Доброго ранку. Гарного вівторка.
- У нас новина про «Блейзерс». - Яка?
«Блейзерс» оголосили про возз'єднання «Ріп-Сіті»
з учасниками «Портленд Трейл Блейзерс» сезону 1999-2000.
- Та команда могла здобути титул. - З ними я плакав востаннє.
Тепер я бачу це місце інакше.
Раніше це був мій дім. Тепер я тут наче гість.
Я знав ці вулиці вздовж і впоперек. Знав, куди йти.
Де поїсти.
А тепер я думаю: «Боже, як це дивно».
Як із Бонзі? Що було, те загуло?
Ми ненавиділи його, коли він був у «Блейзерс».
Так, він нас бісив.
Усе закінчилося погано. Погано для всіх них.
РАШИД ВОЛЛЕС ВІДМОВИВСЯ ПРИЙТИ НА ЗУСТРІЧ
Людям, які не підтримали мене й хотіли, щоб я пішов…
Пішли вони.
Я пішов.
А ви й досі сердитеся.
Я не серджуся.
А ви сердитеся.
Задумайтеся над цим.
- Старий! - Привіт, друже.
- Привіт, бро. - Як ви? Ми повернулися.
Як справи? Що робиш?
Налаштовуюся і готуюся.
Я треную команду коледжу.
Треную дітей на найвищому рівні.
Я проковтнув чимало лайна.
Тому їм легше мене зрозуміти,
бо я не зразковий.
Бо не був ідеальним.
Я кажу їм: «Я не був ідеальним. Погугліть».
Я старію. Мене огортає ностальгія.
Згадую багато всього,
і буде цікаво побачити, як нас приймуть
на арені.
Я радий, але сподіваюся, що нас приймуть гарно.
Це найголовніше. Сподіваюся, нас гарно приймуть.
Любі шанувальники, це вечір возз'єднання,
і ми зустрінемося з командою «Блейзерс» 1999–2000 років.
Для нас честь бачити представників керівництва й гравців.
Тож представляємо.
Боб Вітсітт.
Більшість людей у Портленді вважає його білою вороною.
Я бачу Боба трохи інакше.
Він мав у розпорядженні кошти й робив усе, щоб здобути титул чемпіонів.
Генеральний менеджер — Боб Вітсітт!
Усі ми люди.
Я цього не казав,
але я зробив це лише заради тебе.
І зробив це тому, що ти тут виріс.
Ти багато чого тут навчився.
І гадаю… Це багато для тебе означало.
Я зараз розплачуся через тебе, бо
стаття в Sports Illustrated знищила мою кар'єру.
Минуло 20 років, і я стараюся змінити враження про себе
крок за кроком.
Бонзі неправильно зрозуміли.
Він ніколи не мав проблем. Сказав кілька слів, до яких причепилися.
Його незаслужено змішали з рештою.
Номер шість, Бонзі Веллс!
Це не крапка,
швидше: «Забудьмо все й рухаймося далі.
Дозвольте відпустити минуле й усе, що ми пережили».
У нас був не такий характер, як у попередників.
У нас свій характер.
І це зробило нас командою, якою ми були.
Номер три, Деймон Стадемайр!
Тренувати цю команду було нелегко.
Багато кому треба було переступити через своє его
й зібратися заради спільної мети.
І ця мета — перемога в чемпіонаті.
Ми її не досягли.
Але один із найкращих періодів цієї франшизи —
коли в ній були ці джентльмени.
Переклад субтитрів: Анастасія Хома