HISTORIEN BAK
Portland har én stor profesjonell sportsfranchise…
The Trail Blazers.
Folk bryr seg her.
Blazers!
De bryr seg veldig om laget.
De vant mesterskapet i 1977.
Det hadde en umiddelbar effekt, men nå har det gått over 20 år,
og de har ikke klart å gjenskape den håpefulle følelsen fra 77.
Og så kom Rasheed Wallace,
Damon Stoudamire
og Bonzi Wells.
En samling spillere som antagelig ikke ville funke.
De var umodne og smålige, men veldig gode.
Det var sportens største sosiologieksperiment.
Blazers største motstander, er dem selv.
Rasheed Wallace er mannen Blazers-fansen regner med
at skal føre laget deres til sin andre tittel.
Dette var sjansen til å vinne et mesterskap.
Rasheed Wallace har kjempet mot Lakers og seg selv.
De kunne ha vunnet to NBA-mesterskap på rad.
Men det gikk over styr.
Marihuana, kokain, overfall.
Den lengste perioden uten en hendelse var 17 dager.
- Fengsel for fyllekjøring. - Slo en medspiller.
Jeg er sportskommentator, ikke krimreporter.
For tredje gang på 16 måneder er Stoudamire siktet for narkotika.
Fansen er nok sinte nå.
- Han får en teknisk feil. - Teknisk feil på Wallace.
De er en fornærmelse mot byen.
De er bøller.
Er det mulig?
Faen heller, kan dere bare oppføre dere?
Det er full slåsskamp. Rasheed Wallace slo til en fan.
Har aldri sett en by gå imot et lag.
Skam deg, Rasheed Wallace.
Jeg vet hva som skjedde,
men dette er alt jeg har å si.
Jeg kjenner dere ikke, og jeg vil ikke kjenne dere.
Det er deres jobb å bli kjent med meg.
HISTORIEN BAK
Hvor mye tror du dette operativsystemet er verdt?
Bare 99 dollar! Det er utrolig, men sant.
Det er Windows fra Microsoft! Bestill i dag!
Microsoft…
Microsoft, verdens største programvareselskap.
Bill Gates grunnla selskapet med skolekameraten Paul Allen.
Paul Allen er verdens tredje rikeste mann.
Allens ideer førte til revolusjonen av personlige datamaskiner
og lanseringen av Microsoft.
Microsoft er ikke bare den største fisken, de er havet.
Allen har brukt formuen sin på en rekke interesser,
som yachter, ubåter, Jimi Hendrix' gitar.
Nå har venturekapitalisten siktet seg inn på Portland i Oregon.
Trail Blazers kunngjorde at de har solgt laget til Allen,
som nå er den yngste eieren i NBA.
Jeg kjøpte laget fordi jeg elsker basketball,
og jeg ville være personlig involvert i et mesterskapslag.
Og Allens store trekk for å bygge et mesterskapslag?
Å ansette årets NBA-manager, Bob Whitsitt.
Jeg kommer inn i en flott organisasjon
og skal prøve å forbedre det som alt er bra.
Jeg kommer fra den beste rekorden i NBA.
Whitsitt brukte åtte år på å gjøre Seattle Supersonics til et storlag.
Ingen bygde det bedre enn det.
Jeg var ikke så interessert i å bygge en hel organisasjon
og selge billetter og lære opp markedet om NBA,
og jeg sa: "Paul, jeg vil bare bygge et basketlag."
Bob Whitsitts kallenavn var Trader Bob.
Trader Bob.
Trader Bob er en interessant fyr.
Han er som en computer, analytisk.
Han brydde seg ikke om kjemi.
Fagfeltet mitt er sport, ikke kjemi.
Du må forstå at det er vanskelig å være daglig leder i Portland.
Portland. Det regner mye, ligger i nordvest.
Det er et lite marked. Blir ansett som i hovedsak et hvitt samfunn.
NBA-spillere er ikke interessert i det.
Du hadde bare drafts eller bytter.
Trader Bob kom inn da Drexler-æraen gikk mot slutten.
Drexler-æraen. Tolv år, to finaler, men ingen mesterskap.
Han måtte ta fra hverandre og samtidig bygge opp laget.
Jeg gikk inn der i dag, det var en telefon og en PC.
Jeg var så ivrig at jeg gikk inn og låste døra.
Med Sonics hadde vi ikke datamaskiner. Ingen teknologi.
Hvis du ikke kan bruke en datamaskin,
vil du få problemer med å lykkes i neste århundre.
I det øyeblikket jeg ble ansatt av Paul, fikk jeg en bærbar PC, jeg var på e-post…
Livet mitt ble mer effektivt, smartere.
Paul sa: "Det er mine penger. La oss satse for fullt. Jeg vil vinne.
Og forresten, Bob… Vi skal til sluttspillet neste år."
Som betydde at vi ikke hadde mye tid.
Han ville ha valuta,
så han hentet inn spillere som hadde vært i trøbbel.
Om du har sonet straffen din, bør du få en ny sjanse.
Det er tid for et nytt Trail Blazer-kapittel.
Jeg ville bli testet til det ytterste.
Kan jeg få orden på denne fyren,
gi ham ny innpakning og gjøre det til noe spektakulært?
Om det var spilleruttak, høyere lønnstak,
en bedre spiller…
Vi spilte trekkene våre, og Rasheed var målet mitt.
Etter å ha samlet spillere gjorde Trader Bob sitt første store trekk.
Portland har byttet til seg det tidligere fjerdevalget, 21 år gamle Rasheed Wallace.
Utfordringen med Rasheed var å prøve å håndtere
følelsene, adrenalinet, temperamentet.
Noen spiller med en viss holdning.
Noen spillere går ut på banen og er rolige og beherskede,
mens andre er fulle av raseri.
Det er konkurranseinstinkt, og det er sånn jeg er.
Wallace gjorde et blandet førsteinntrykk med en T-skjorte med påskriften:
"**** hvem dere kjenner, vi knuser dere uansett."
…og her er de.
I angrep, nummer 30, Rasheed Wallace!
Jeg sa: "Jeg er ingen rollemodell."
Kanskje for barna mine, men jeg driter meg ut der også.
Jeg var den første.
Det var ikke noe glitter og glam den gang.
"Vi spiller basket, vi har ikke tid til alt det andre." Og det liker jeg.
Da Rasheed kom til Portland, gjorde det noe med denne franchisen.
NBA trenger et nytt ansikt, og de har kanskje funnet det i Portland.
Blazers er et unikt lag.
Rasheed Wallace er en kommende superstjerne.
Rasheed var et stort talent.
Temperamentsfull.
Rasheed er basketballens John McEnroe.
Han skrek.
Han var så emosjonell.
Han tok trepoengere.
Dette var før trepoengerens æra.
Wallace er helt rå ute på banen, men han trenger hjelp.
Vi trengte en point guard.
Med sine 1,77 meter mente noen at Stoudamire var for lav.
Damon Stoudamire, årets nykommer, storscorer, lokal unggutt.
Vokste opp her, spilte basket på videregående.
Blazers-organisasjonen er i endring.
Det er passende at en lokal gutt starter det.
Jeg fikk en telefon fra Bob Whitsitt, og så bare skjedde det.
Trader Bob tømmer krigskassa.
Han flyttet tre spillere og tre draft picks for Torontos Damon Stoudamire.
Han er fra Portland. De fikk en god avtale.
Det blir fint å få ham hit. Det vil hjelpe laget.
Dette er kvelden.
Damon Stoudamire, Portland-gutt, er tilbake i Trail Blazers-drakt.
Sniker seg inn for å score, Rider holdes igjen.
Damon Stoudamire tar den.
Damon var populær da han kom til Blazers.
Stoudamire til Wallace.
Det klaffet med ham fra starten av.
Rasheed Wallace og Damon Stoudamire er raske.
…fire i denne omgangen. Se på Stoudamire!
Og så kom Bonzi.
Jeg ble draftet av Detroit Pistons.
Med det 11. valget velger Detroit Pistons Bonzi Wells fra Ball State University.
Ikke snakk om dressen min.
På vei tilbake til Detroit ringte de: "Vi kommer til å bytte deg."
Jeg tenkte: "Hva har jeg gjort?"
BLAZERS FÅR WELLS
"Du skal til Portland." "Hvor søren er Portland?
Portland, Maine? Hvor skal jeg?"
Så på kartet og tenkte: "Skal jeg helt hit?"
Jeg håper det går greit for trenerne, vi vil gi dem så mange spillere som mulig.
Jeg og Damon var de kule gutta.
Da Bonz kom til Portland, var han ikke en av de kule.
Men så, i en kamp, havnet Bonzi i en liten krangel.
Rasheed sa: "La oss i det minste vinne slåsskampen."
Bonzi hoppet rett på ham.
Fra da av var Bonzi en av gutta.
Vi er fysiske, og vi mener alvor. Om du tester oss, får du svar.
Blazers var litt lovløse. De passet ikke inn i NBA.
Folk var redde for oss. Vi var uforutsigbare.
Kjemien blir bedre for hver kamp, og det er akkurat det vi trenger.
Rasheed og Bonzi var gutta mine.
Det var alltid oss tre.
Vi var i vinduet, men vinduet måtte være mer solid.
VIL ALLTID HA TROA!
Jeg ville beholde kjernen, men jeg ville oppgradere.
Og Lakers ville ha Scottie.
Hvis Scottie går til Lakers, tar vi et steg tilbake.
Og nå, med seks NBA-mesterskap,
Los Angeles Lakers.
Lakers er et luksusprodukt.
Lakers satser høyt.
De har hentet inn den legendariske Chicago Bulls-treneren Phil Jackson.
Før var det Michael og Scottie. Nå er det Shaq og Kobe.
De hadde Shaq.
Jeg har mange talenter.
En unggutt som morer seg og følger drømmene sine.
Holder meg unna bråk.
Og de hadde Kobe.
De hadde stjerner som fikk dem til å skille seg ut.
Det var et stort skille mellom Los Angeles
og vesle Portland.
Portland er ikke en Porsche-by, det er ikke en råflott by.
Det er en motkultur.
Det er som en våt Austin, Texas.
Og det er en by med bare én avis.
Det var rivalisering. Vi var underdogen.
Så jeg var klar til å få ting til å skje.
PIPPENS AGENT SIER KLIENTEN VIL SPILLE FOR LAKERS
Scottie sa: "Jeg drar aldri til Portland."
Ja.
Folk sa: "Scottie Pippen er borte." Jeg hører ikke på sånt piss.
Endelig fant jeg en knapp.
"Scottie, du er den fjerde fiolinisten.
Du vant bare mesterskap med Michael og Phil.
Og du vil bare vinne igjen
med Shaq, Kobe og Phil.
Hos oss blir du den beste spilleren, hovedattraksjonen,
og du vil vinne uten Michael og Phil."
Scottie Pippen!
Og til slutt sa Scottie: "Jeg er med."
Dette laget har store talenter og stor bredde. Og…
Og de kan fint vinne selv uten Scottie Pippen.
Det er det beste jeg har.
Da han ble byttet til Portland,
skulle du ha sett smilet mitt.
Vi hadde alle sett Pip.
Vi kjente historien.
Vi tenkte: "Nå har vi en på laget som har vært på toppen seks ganger."
Seks ringer.
Jeg satt og stirret på ham i garderoben.
Han så ut som en gud.
Scottie kommer inn med livvaktene sine.
Vi tenkte: "Ta med deg det Chicago-tullet tilbake til Chicago."
Og Pip sa: "Nei, nei, nei!"
Vaktene til Pip ble værende i fire-fem dager,
etter det var han en av oss.
Scottie begynte å flette håret og bruke retrotrøyer.
"Pip har blitt en del av Blazers."
Det er lenge siden Blazers-fans har vært så begeistret.
Takket være Scottie er billettene allerede utsolgt for neste sesong.
For oss var det finalen eller ingenting. Vi ville vinne mesterskapet.
Pippen har blitt den beste forsvarsspilleren.
Vi var ustoppelige. Ja, vi var der.
Lakers var fienden,
men man må fortsatt gjennom de 82 kampene, og begge lag klarte det.
Man må fortsatt gjennom de første rundene. Begge klarte det.
Nå sto vi overfor hverandre i Conference-finalen,
og vi hadde overtaket.
KAMP 7
For en uke siden ledet Lakers tre kamper mot én mot Blazers.
Bare seks lag i NBA-historien har klart å ta igjen en 3-1-ledelse.
Kamp sju. Ingenting annet er på TV.
Så alle øyne er på kampen.
Kamp sju er vanskelig å få billett til, men kjendiser fikser det.
FØRSTE OMGANG
Kampen begynte, og vi presset dem.
Og Pippen skyter en treer. Portland har fått en god start.
Det blir Scottie.
Blazers lot seg ikke skremme av Lakers.
Blazers leder med åtte poeng.
Jeg spurte Phil Jackson: "Hvordan stanser man Rasheed?"
Og Phil Jackson nølte. "Ingen klarer det."
For et talent!
To minutter igjen. Beveger seg inn for en slam.
Lakers har pustet dem i nakken hele første omgang.
Vi utnyttet ungdommen vår, vi bare kastet oss mot dem.
Men det føltes bra for oss, for de gutta er legender.
ANDRE OMGANG
Vi fryktet dem ikke.
Fadeaway-jumper.
Wallace med ti poeng i denne omgangen og 23 poeng totalt i kampen.
Vi var i siget.
Med 15 poengs ledelse.
De ser nedtrykte ut.
Ser bort på benken, gutta klarer knapt å sitte stille.
"Vi er der nesten."
Scottie, hvor stort er det? Og han har gjort det hele…
Lakers tar med ballen til oss. Vi spiller tøft forsvar.
Og så…
Shaw skyter og scorer en trepoenger!
Den traff siden av bakplata og gikk nedi. Og jeg tenkte: "Ikke faen."
Men Portland leder fortsatt med 13 poeng før fjerde omgang.
Vi ledet med 13 poeng før fjerde,
og de klarte ikke å stanse oss.
…får laget sitt til å tro.
Vi bommer et par ganger.
Så ser vi ut til å score,
jeg tenker: "Den går inn."
Den spretter ut!
Vi bommet på fire skudd på rad.
Timeout.
Nå må vi score for å bryte tendensen.
…og de sliter i feltet…
Hvem skal score?
- De er nødt til å score. - Ballene går…
Vi må score for å stanse blødningen.
Portland har bommet på tolv skudd. Lakers har scoret tolv mot null.
Er det en forbannelse?
Pippen for tre!
Var det en dritt-kamp?
Shaw.
Utligner til 75!
Jepp.
Vi bommet 13 ganger på verst tenkelige tidspunkt.
Jeg bommet på seks-sju.
Alt jeg husker, er at det endte med den lobben.
Bryant til Shaq!
Da var det over. "Faen heller", tenkte vi.
Det var det.
Jeg vet ikke om Lakers vant eller bare slapp unna.
Det er sportens natur. Noen ganger trenger man flaks.
Og den dagen, akkurat den omgangen,
hadde vi skikkelig uflaks.
Vi tok oss litt fri, men tenkte fortsatt på…
…at vi skulle slå dem neste år.
Og det var da ting begynte å skje.
Det var mye som skjedde i NBA.
Lønningene steg over alles villeste drømmer.
Pengene gikk over styr.
Spillerne fikk mer penger. Vi flyttet til Lake Oswego.
Den travle byen Lake Oswego, bare minutter fra Portland sentrum,
ligger ved Oswego-sjøen.
Den private innsjøen er en tumleplass for båter
og er omgitt av vakre boliger med fantastisk utsikt.
De var unge og rike og ville at alle skulle vite det.
Så du en fin bil, tenkte du: "Det må være en Blazer."
Her spiller jeg og gutta fotball.
De som bodde i området, var meg…
En liten bekk her. Veldig avslappende.
…Damon…
Hei. Jeg er Damon Stoudamire. Velkommen hjem til meg.
Bonzi bodde også i nabolaget.
Det var den rike, hvite delen av Portland.
I tillegg til sønnen min har jeg to øyenstener.
Noen folk, hvite folk,
kanskje til og med andre fargede, liker ikke å se
unge afroamerikanske menn tjene mye penger så raskt.
"De fortjener det ikke."
Dette er min 96 Bronco. Mange av lagkameratene mine kaller meg "O.J.".
Politiet var ikke glade for å ha oss der.
Du måtte passe på å holde fartsgrensa.
Jeg har et par høyttalere baki. Jeg elsker musikk.
Jeg hører alltid på musikk før en kamp.
Én dag ble jeg stanset tre ganger.
Jeg sa det aldri, men vi kalte det "Lake No Negro".
Lake No Negro.
Det er så hvitt der at det tar litt tid å venne seg til det.
De var vant til spillere som kom til kampene i dress,
som Magic Johnson
og Michael Jordan.
Så kommer vi, høylytte og rølpete og kjører rundt store biler
og røyker gress. Vi var det motsatte av den skiten.
Det var mye bling på den tiden. Alle hadde store smykker.
- Den ekte Iceman. - Den ekte Iceman.
Vi gikk i baggy klær og store trøyer for å hylle fortiden vår.
Vi hadde baggy trøyer. Karl Kani-jeans.
Om du brukte XL, gikk du i XXXL-jeans.
Jeans, hvite T-skjorter, caps, Air Force One-sneakers.
Portland har sin egen stil. Og de unge NBA-spillerne hadde sin.
Og det hendte de krasjet.
Det var et kultursjokk.
Her er Michael Thompson!
Velkommen til femte omgang av denne Supersonic-lørdagen,
og smellene kunne høres helt hit fra Key Arena i Seattle.
Dette var en viktig kamp på programmet.
Det var de to rivalene i nordvest…
Vi var på vei tilbake fra Seattle. Hadde nettopp spilt mot Sonics.
Vi var så nært
at noen familiemedlemmer kom fra Portland.
En av Bigs folk kom kjørende.
Biggie er kallenavnet mitt.
Så jeg sa: "Big, jeg kjører med deg tilbake.
Vi fyrer opp en joint."
Bare nyte den to og en halv time lange turen.
Så vi kjører. Jeg ruller den, røyker den.
Bigs rullet seg en, røykte den.
Vi hygget oss.
Så snart vi var ferdige med å røyke,
tråkket sjåføren på gassen.
Jeg ba ham senke farta.
"Dette er en gul Hummer."
Han ba ham senke farta, han sa det to ganger.
Klokka var 23.30.
Jeg sa: "Bare kjør pent. Vi har tid. Det er ingen hast."
Og akkurat da Damon ba ham roe ned…
Så ble vi stoppet. Jeg tenkte: "Faen, kødder du?"
Og det luktet fortsatt marihuana.
- "Hvor er marihuanaen?" "Vi røykte den." - "Vi har ingenting."
De snakket ikke med sjåføren.
Bare med meg og Damon.
Jeg hørte fyren snakke med sentralen:
"Det er Damon Stoudamire og Rasheed Wallace." Jeg hørte det.
Han truet oss. "Vi henter hundene og lar dem endevende bilen."
De hentet hundene og sendte dem inn i bilen.
De fant ingenting. Alt i fant i den bilen, var smuler.
Jeg og Damon står i veikanten og bare…
Og hvem kommer nedover veien?
Lagbussen.
"Kødder dere?"
Jeg tenkte: "Er det en gul Hummer? Er det…"
Det var som å se en film i sakte film, og bare…
Sakte film.
Det var sånn det var da bussen kjørte forbi.
Og jeg så ansiktene til hver og én av dem.
"Faen heller."
Jeg kunne ikke tro det.
De ga oss en fartsbot.
"Tror du dette kommer på nyhetene?" sa Big.
Jeg sa: "Dette er bare rutine."
"Vi får ikke trøbbel." "Jo, det gjør vi."
- "Hva snakker du om?" - "Dette kommer på nyhetene."
Og ganske riktig. Jeg drar hjem, legger meg.
Jeg våkner av at kona slår meg.
"Våkne! Hva gjorde du i går? Hva skjedde?"
"Hva snakker du om? Jeg har ikke gjort noe."
Jeg sa: "Hva snakker du om?"
Rett før midnatt i går ble Stoudamire og Wallace stanset for råkjøring.
De har også blitt siktet for besittelse av marihuana.
Nei… Seriøst?
Politiets hundepatrulje søkte i bilen etter narkotika.
Det var på alle kanaler.
…Wallace, siktet for marihuana…
…Damon Stoudamire og Rasheed Wallace for besittelse.
De bør straffes for det.
Vi hadde en lang prat om narkotika som følge av det.
Loven bør gjelde idrettsutøvere også.
Foreldrene mine ringte. "Du er på radioen."
Neste innringer.
Kanskje det er derfor de ikke scorer om dagen.
Å våkne til en sånn nyhet er frustrerende og skuffende.
Det er uheldig.
De er dårlige forbilder. Mange unge ser opp til dem.
Det er veldig synd.
I dag vet vi mye om NBA-spillere.
Jeg slapper av i senga. Jeg er gift. Kona mi er der med meg.
Vi så på Chappelle's Show, det kuleste på TV da.
Og hver gang jeg gjorde noe kult, utbrøt jeg: "Jordan!"
Han nevnte et par NBA-navn. "Ha-ha."
Kobe!
Så går han bort til en bil som er full av røyk og banker på ruta.
Du er arrestert!
Og da Charlie Murphy rullet ned vinduet og sa:
"Rasheed Wallace!"
Damon Stoudamire!
Kona mi syntes ikke det var morsomt.
Men vet du hva jeg tenkte? "Jeg har lyktes!
Jeg har lyktes!" Jeg lo så jeg grein.
Jeg spolte tilbake og tilbake.
Jeg kan ikke bli sint for noe sånt. Det er komedie. Det er morsomt.
"Faen ta dette showet." "Nei, ikke si det. Den fyren er morsom."
MARIJUANA-PÅGRIPELSE SKADER BLAZERS' RYKTE
Jeg ville ikke spille rasekortet,
for jeg har alltid hatt like mange hvite venner som svarte.
Det var ikke noe som plaget meg.
Selv da jeg var med Blazers, tror jeg ikke det var rasistisk motivert.
Det var rasistiske undertoner.
Men jeg så ikke på det som rasistisk. Men det var én episode som plaget meg.
Jeg kom hjem.
Og jeg tenkte:
"Noen har vært her."
Jeg bodde alene.
Det var ting som ikke stemte.
Jeg tenkte: "Dette er merkelig. Det er noe som ikke stemmer."
En time senere
sto politiet på døra.
Politiet dro til Stoudamires hjem etter at noe utløste innbruddsalarmen.
Politiet rykket ut til en alarm og gikk inn uten ransakingsordre.
Politiet skal ha ransaket huset
og funnet en halvkilo marihuana bak en loftsdør.
De brøt seg inn i huset hans fordi alarmen hadde gått?
De gikk inn i huset for å sjekke om det var innbruddstyver der,
og så bare snublet de over litt marihuana. Og nå er han arrestert.
Jeg tenkte: "Det der er bare pisspreik."
"Snakk med advokatene mine", sa jeg.
Advokaten min kunne jobben sin. Jeg måtte melde meg.
Ifølge statsadvokaten i Clackamas County
finnes det en politirapport med anklager om narkotikabesittelse
mot Damon Stoudamire.
De la det fram som en alvorlig forbrytelse, som om jeg langet.
Noe å si til fansen, Damon? Hvordan går det?
Etter å ha betalt kausjonen dro stjernespilleren hjem
klokka to om natta, og journalistene vrimlet.
Saken vil bli lagt fram for en storjury.
Hvorfor behandlet de en lokal gutt på den måten?
Det har vært tøft, men jeg klarer meg.
Trail Blazers-stjernen Damon Stoudamire kom med advokatene og faren
til rettssaken der han er siktet for narkotikabesittelse.
Det er vanskelig for spillere å spille i hjembyen sin.
Du havner automatisk i søkelyset, det er veldig intenst.
Du er på byens eneste scene, og folk dømmer deg uten å vite.
Jeg ville være en inspirasjon for lokalmiljøet mitt,
men nå kom folk til meg og sa: "Vi så deg på TV."
Jeg ville være et forbilde.
Stoudamire er ennå ikke dømt, men skaden er allerede skjedd.
Jeg ser ikke på ham på samme måte. Han bare…
Jeg vet ikke. Han er ikke forbildet mitt lenger.
Reis dere.
Dere kan sette dere.
Juryen fikk høre argumenter fra både forsvar og påtalemyndighet.
Dommen var at det var politiet som gjorde noe ulovlig.
En dommer i Portland fastslo at husransakelsen var ulovlig.
Jeg følte at politiet prøvde å finne noe. De ville sette et eksempel.
Hvis du kan gå inn i noens hus når de er borte, fordi du har et skilt…
- Noen kommentarer? - Ingen kommentarer i dag. Takk.
Jeg syntes ikke det var greit.
Jeg ble paranoid. Det var ille.
Jeg endte med å selge huset.
Dette er første gang jeg snakker om dette. Det er terapi.
Det var derfor jeg holdt meg borte.
Folk spurte hvorfor jeg ikke var hjemme. Men jeg bare…
Det er merkelig.
SESONGEN 2000-01
Det er vanskelig å bygge et lag og klatre opp det fjellet.
Man kommer ikke nær toppen ofte. Og når du får smaken,
får du bare enda mer lyst på det.
Jeg sa til Paul: "I år skjer det."
Da vi tapte mot Lakers i 2000, kunne det gått begge veier.
Gjør det igjen.
Gi oss ett år til.
Tilbake til tegnebrettet. Vi var så nære.
Jeg kan si én ting i dag. Jeg ville sagt det for 40 år siden,
og jeg vil si det om ti år.
Du må kunne tenke nytt.
Du må tenke ungt.
Du må være i forkant.
Ikke ødelegg noe som ikke er ødelagt,
men om du står stille, kommer du aldri noen vei.
Trader Bob har satt sammen en av ligaens beste lagoppstillinger.
Ja, han hentet inn et par veteraner, kvittet seg med noe av limet i laget.
Den største fisken er utvilsomt trelagshandelen
som hentet Seattle Sonics-stjernen Shawn Kemp til Portland.
Bob draftet meg, så vi holdt kontakten.
Det viser hvor mye han ville vinne.
Og det overbeviste meg den gangen.
Shawn Kemp.
Vi trenger ikke gå inn på Shawn Kemps rykte eller bragder.
Denne uken snakket Shawn Kemp offentlig om sine forsentkomminger og uansvarlighet.
Han avfeide rykter om et alkoholproblem.
Dette er alt du trenger å vite. Kemp ble draftet av Whitsitt.
Han var en tidligere All-Star.
Med trykk på "tidligere",
for han veide så mye at han knapt kunne dunke.
Han var overvektig og spilte ikke like godt som før, men jeg nølte ikke.
Kunne jeg rulle en sjuer igjen? Det er nøkkelen.
Du må spille offensivt vel vitende om at ikke alt vil funke.
Man begynner å mistenke at de har en type, ikke en plan.
…prøver å få kontroll. Prøver å finne Rasheed Wallace.
- Jeg sverger… - Se opp her.
Rasheed Wallace får kontroll igjen. Nei, det gjør han ikke.
Teknisk feil på Rasheed Wallace.
Helt utrolig av Rasheed Wallace.
En ting vi prøvde å håndtere i mesterskapsvinduet vårt,
var at en av våre beste spillere, som vi måtte ha på banen…
…fikk mange flere tekniske feil enn han burde fått.
Portland har hele sesongen strevd med å holde styr på Rasheed Wallace.
Det gikk litt over styr.
Det var ikke personlig, men jeg gikk etter strupen din.
Han slang mer dritt til dommerne enn til de andre spillerne.
Han må styre seg.
Noen kvelder fortjente jeg det. Jeg kalte ham kanskje
et par stygge ord eller noe sånt. Jo da, helt klart.
Han får en teknisk feil.
- Nummer 17. - Teknisk feil.
- Teknisk feil til Rasheed Wallace. - Han er ute av kampen.
Rasheed Wallace får teknisk feil i en kamp med 30 poeng?
Det er pinlig.
Men andre kvelder var det bare: "Se på ham. Teknisk feil."
Ut med deg.
Gi dere.
Kan man bli kastet ut for å se stygt på noen?
Folk godtok at han viste følelser når han spilte,
og fikk tekniske feil, for vi likte heller ikke dommerne.
Men han holdt aldri kjeft.
Det kan koste ham et mesterskap hvis han ikke klarer å styre følelsene.
Dr. John Givi er idrettspsykolog.
Han sier at Rasheeds oppførsel går over streken.
Oppførselen hans ødelegger for både ham selv og laget.
Når du er kjent for å krangle med dommerne,
mister folk troen på deg.
De ser på deg som et problem.
For ikke lenge siden ble Wallace spurt om autografen av en mor og sønn.
Jeg holdt fram bladet og pennen. Han ristet på hodet.
Jeg rev ut bildet av Rasheed og krøllet det sammen
og kastet det på ham. Han kastet det tilbake i ansiktet mitt
og sa: "Ooh!"
Jeg har lov til å si hva jeg føler.
Sports Illustrated skulle skrive en artikkel om oss.
MISTER GREPET
Kontroversen handler om artikkelen i Sports Illustrated,
hvor Bonzi Wells sier:
"Vi bryr oss ikke om hva fansen synes om oss.
De er ikke viktige for oss. De kan bue så mye de vil,
men de vil fortsatt be om autografen vår når de ser oss på gata.
Det er derfor de er fans, og vi er NBA-spillere."
Det viser et arrogant lag som tar byen for gitt.
Alle snakket om det. Man kan ikke si sånt offentlig.
Blazers hadde mistet fanbasen.
Når du sier sånt, slutter folk å komme på kampene.
Fansen er aksjonærene. De er kundene. Ikke spytt dem i ansiktet.
Fansen vendte seg mot meg, sånn.
PÅ TIDE Å KASTE UT BONZI WELLS
Det gagner ingen.
Det er et idiotisk sitat.
SHEED ER IKKE GOD
Fansen var allerede lei av det som foregikk,
som det med den gule Hummeren og hasjrøykingen.
Det var stadig problemer og røde flagg, særlig med Shawn Kemp.
Trader Bobs stjerne Shawn Kemp avslutter sesongen for å dra på rehab.
Scottie Pippen sa at kjøpet av Shawn Kemp var det verste trekket noensinne
i profesjonell idrett.
Det var et direkte angrep på daglig leder.
Vi vil alle bli vinnere, men iblant går det ikke sånn.
Vi var aggressive, det ga mening. Jeg mislyktes.
Rasheed Wallace ville felle ham.
Han ble dyttet og får en teknisk. Han går mot ham, det er to.
Jeg følte at balansen var helt feil.
Etter en lovende start avsluttet Blazers sesongen med 15-17.
- Det er mye uro i laget. - De taper alltid.
Blazer-Shawn Kemps rehab får fansen til å lure på hva som skjer med mesterskapet.
Det er helt forferdelig.
Fyren er en taper.
Og hvem møter vi i første runde av sluttspillet? Lakers.
SLUTTSPILLET
Blazers tar ballen, og her kommer Bryant. Han er rask.
Kaster til Shaq, som dunker. Blazers ba om skritt på Bryant,
men fikk det ikke.
Sluttresultatet ble Lakers 99, Blazers 86.
Lakers vinner serien, tre kamper mot null.
Vi vant ingenting. Sånn var det bare.
Du vil bare slappe av,
for måten året endte på, var bare helt sprø.
Mediene i Portland klagde og sutret.
Jeg var lei av at alt jeg sa, ble misforstått.
Så jeg tenkte: "Jeg gidder ikke mer av dette."
Tenker du at du er et forbilde for fansen på kampene?
Det er en bil bak deg.
"Hvorfor snakker du ikke?" "Fordi dere bare rapporterer negativitet."
Fortsett å filme.
Jeg kjenner deg ikke. Jeg vil ikke kjenne deg.
Det er din jobb å bli kjent med meg.
Han likte ikke medias framstilling av ham.
RASHEED WALLACE FRA TRAIL BLAZERS ER LYNAVLEDEREN FOR FANSENS MISNØYE
Jeg forsto ham. Jeg husker en gang jeg kom inn i garderoben.
Nesten bare hvite journalister.
"Geoffrey Arnold fra The Oregonian." "Har de svarte journalister?"
Han sa: "Kan jeg skrive en sak om deg? Jeg skal ikke fokusere på det negative."
"Greit", sa jeg.
Han sa: "Kan jeg ta opp og skrive ned alt du sier?"
"Ja, jeg har ingenting å skjule. Jeg skal si det som det er."
Men det jeg ikke hadde regnet med,
var at han tok med alle "motherfuckers" og "niggas" jeg brukte.
JEG ER INGEN DUM NIGGER.
SER PÅ OSS SOM DUMME NIGGERE.
Jeg ville bli kjent med ham,
og la andre bli kjent med ham.
Ikke den Rasheed som fikk tekniske feil eller kjeftet på dommerne.
Han hadde en annen side.
Du vet ikke hvor jeg kommer fra. Du forstår meg ikke.
Du vil at jeg skal være en Martin Luther King.
Og Martin Luther King var stor, men jeg er ikke ham.
Jeg er mer en Medgar Evers eller Malcolm X.
DE VIL BARE HA DUMME NIGGERE
Han nektet å føye seg.
Det er ikke sånn han er.
En ting jeg alltid respekterte ved Rasheed, var at han var seg selv.
WALLACE ANSER IKKE SEG SELV SOM EN ROLLEMODELL
De sier at pennen er mektigere enn sverdet.
Men pennen er ikke mektigere enn sannheten.
Artikkelen i The Oregonian, "Raw 'Sheed", har fått mye oppmerksomhet i hele USA.
Artikkelen nådde til og med kontoret til NBA-sjef David Stern.
"Mr. Wallaces hatefulle tirade var uvitende
og krenkende for alle NBA-spillere."
Du har rett til å mene ditt, men ikke dra det for langt.
Jeg respekterer din mening.
Samme hva det er, om du kaller meg en jævla nigger eller hva som helst.
Ålreit. Du har sagt ditt.
Gå videre.
For hvis du gjentar skiten din og stadig angriper meg,
da kommer niggeren i meg fram.
JEG ER FORNØYD MED DEN JEG ER
OG KOMMER IKKE TIL Å FORANDRE MEG, SA WALLACE.
IKKE FOR NOEN SUM PENGER. JEG ER MEG.
Da ting begynte å vakle,
sa alle at vi trengte en kulturendring.
Men i stedet kjørte de enda hardere på.
BLAZERS FÅR PATTERSON
Jeg er først og fremst en fan.
Og som fan vil jeg se laget mitt vinne.
Og jeg sa til dem: "Vi må stanse Lakers."
- Han er kjent som Kobe-stopperen. - Kobe-stopperen.
Kobe-stopperen.
Han vek ikke for Kobe.
Han spilte hardt mot Kobe. Det sa til og med Kobe selv.
Bob sa: "Vi er ikke et fritt marked. Vi har ikke topp fem-valg.
Jeg prøver å ta Kobe og Shaq. Jeg trenger spillere og høyde.
De lagene får ikke Ruben Patterson.
Det finnes ikke ett svar på hva man ser etter hos en spiller.
Trail Blazer Ruben Patterson, NBAs første registrerte seksualforbryter.
Noen fortjener en ny sjanse, og Ruben er en av dem.
Og som organisasjon er vi åpne.
BLAZERS SIGNERER PATTERSON TRASS I RULLEBLAD
Overtredelsene hans skjedde med et annet lag
på et annet tidspunkt.
Pattersons offer var den 23 år gamle kvinnen "Jenny".
I januar 2000 ble hun ansatt av Pattersons forlovede som barnepike.
Hun sa til politiet at Patterson tvang henne til oralsex.
PATTERSON MÅ SONE FOR VOLDTEKT
Det var ikke den beste signeringen vi har gjort. Absolutt ikke.
Da vi gjorde det, vurderte vi mange faktorer,
men den største risikoen var
en viss sum penger.
Du har en dømt seksualforbryter i Blazers-drakt.
Du har ham på laget. Det er ikke bra. Det går bare ikke an.
Du kan ikke være laget som aksepterer sånt.
Fin dag, ikke sant?
Blazers PR-avdeling,
midt i en offensiv kampanje rettet mot fansen,
har trukket TV-reklamene sine.
Fokuset nå er skadekontroll.
Jeg vil ha et lag jeg kan være stolt av. Det føler jeg ikke nå.
Vi trenger en rollemodell. Blazers trenger en bra fyr,
for de fleste av dem er bøller.
Det ødela kjemien på laget.
Og det er vel den eneste gangen
jeg har vært litt irritert på Bob.
Siden oppkjøpet av Ruben Patterson
har dårlig oppførsel på banen og narkotikahendelser med flere spillere
ført til at kontoret har blitt kontaktet av fans som vil oppheve sesongkortet.
Hvorfor hente inn noen med Rubens historie?
Det er nok av spillere i ligaen som kunne tatt Rubens Pattersons…
La oss stanse der. Du tar feil.
Gå tilbake til det tidspunktet hvor vi kunne hente inn spillere,
og fortell meg hvilke spillere du mener.
Så skal jeg innrømme at du har rett.
Bare rams opp de spillerne.
- Kommer ikke på noen nå. - De finnes ikke.
Uansett oppførte han seg bra i Portland.
TUCSON FLYPLASS ARIZONA
Jeg studerte i Arizona.
Jeg skulle en tur til New Orleans.
Dette er sikkerhetskontrollen på Tucson internasjonale flyplass,
og her fikk Damon Stoudamire problemer.
Ifølge politirapporten tok Stoudamire ut noe pakket inn i aluminiumsfolie
før han gikk gjennom metalldetektoren.
Da politiet ransaket Stoudamire, fant de 39,95 gram marihuana.
Jeg ble innkalt til David Sterns kontor.
David Stern sa til meg: "Ikke kødd med ligaen min."
Stoudamire er tatt med narkotika for tredje gang på 16 måneder.
Om de bare kunne oppføre seg,
for jeg var lei av pressekonferanser som ikke handlet om basketball.
Portlands Rasheed Wallace har nådd NBA-rekorden sin fra i fjor.
En tvilsom utmerkelse. 38 tekniske feil.
Noen burde be Rasheed Wallace sette seg ned og holde munn.
Iblant var han kanskje
ikke så bevisst på når han burde holde kjeft og ikke.
Det er problematisk for et lag med så mye stolthet, verdighet og stil
at denne unggutten verdt 80 millioner dollar
setter rekord for tekniske feil.
Han tok ledelsen i ligaen, og rekorden står ennå.
Å sette rekord i tekniske feil og kaste et håndkle i ansiktet på noen…
Det er ikke straffbart.
Blazers' største motstander, er dem selv.
Dette er sport, men du skal føre en arv videre,
føre et navn videre.
En merkevare har stor innflytelse. Blazers ble presset i den retningen,
og det bare fortsatte.
Trader Bobs siste valg, Zach Randolph, ble arrestert for å drikke som mindreårig.
Ikke bare bytter Bob Whitsitt til seg problematiske spillere,
han velger også problematiske spillere.
I stedet for å kjempe om en plass i sluttspillet
kjemper laget mot seg selv.
Zach Randolph slo til lagkamerat Ruben Patterson på trening.
Politiet fant to ladde pistoler i bilen,
den ene med en kule i kammeret, og Randolph luktet marihuana.
Da Bob hentet inn enda en spiller som hadde problemer, var det…
Det har vært en røff uke for Qyntel Woods. Mandag ransaket politiet huset hans
for bevis på hundekamper.
Jeg er sportskommentator, ikke krimreporter.
Bonzi Wells dytter og knuffer. Det er full slåsskamp, så se opp.
Tribunen tømmes.
Rasheed Wallace slo til en fan. Fansen helte noe over ham.
De er en fornærmelse mot byen. De fortjener ikke å vinne.
- Hva heter du? - Shannon. Ruben Pattersons kone.
- Er han der fortsatt? - Ja. Jeg må komme meg bort.
Han prøvde å kvele meg.
I Washington tinghus møtte Ruben Patterson sin prøveløslatelsesbetjent
for å diskutere arrestasjonen.
Patterson er siktet for vold i hjemmet etter en krangel med kona mandag kveld.
Spillerne bør ikke engang havne i en situasjon der vi må diskutere det.
Det er det som plager meg mest nå.
En frustrert Bob Whitsitt sa til media:
"Jeg tar fullt ansvar for alt som skjer med Portland Trail Blazers."
Tidspunktet, byen…
Alt skjedde samtidig.
Etter anklager om narkotika, hundekamper, våpen og vold
har laget fått økenavnet "Jail Blazers".
Det var begynnelsen på slutten for meg, Rasheed og Damon i Portland.
Noen mener at Blazers' atferd utenfor banen
fører til rekordlavt oppmøte for laget på Rose Garden.
For tredje år på rad spiller Blazers mot Lakers i sluttspillet.
Før var de to lag på vei opp,
nå er de to lag som går i helt ulike retninger.
En treer fra Kobe!
Han fikk den oppi!
En kvinne og hennes åtte år gamle stesønn ble kastet ut av Blazers-kampen.
Grunnen var plakaten de holdt opp.
Dette er plakaten.
Katherine Topaz og stesønnen Will Abeles måtte dra i pausen
fordi de ikke er tilhengere av lagets manager.
Will mener det var én eneste grunn til at han måtte dra.
Det var Bob Whitsitt.
Det var en berg-og-dal-bane,
og plutselig begynte neste sesong.
Jeg snakket ikke med media.
Rasheed ble bøtelagt for ikke å snakke med media,
og det var ikke lommerusk.
Wallace ble bøtelagt 10 000 dollar for å nekte å snakke med media
etter søndagens kamp, og enda 20 000 på mandag.
Ligaen bombarderte meg. Det er min jobb å få ham til å snakke.
Vet ikke hvorfor det ble sånn, men jeg er fyren med ansvaret.
Så jeg ba om et møte med Rasheed.
"Om du ikke snakker med media, får du bot." "Greit."
Han forsto, men han var tydelig på at han ikke likte dem.
Jeg skulle veldig gjerne dratt til jobben deres
og hetset dem. "Du kan ikke skrive!
Du kan ikke skrive! Hva? Brukte du ikke forkortelsen? Nei!"
Nå får også Blazers bot.
WALLACE, BLAZERS FÅR BOT
Ligaen sa: "Vi kommer til å suspendere Rasheed,
så det er enda mer penger, og vi gir laget bot."
Så om Rasheed ble suspendert, gikk det utover laget.
"Ok, så hør her.
Vil dere diktere hva jeg sier? Få sekretæren deres til å skrive noe,
så skal jeg si det, siden dere vil diktere meg."
Hvis en medieperson sier:
"Lagkameraten din ble arrestert for råkjøring, hva tenker du om det?"
Du trenger ikke svare på det.
Du sier bare: "Begge lagene ga alt." Og ganske riktig…
Jeg ser pressekonferansen etter kampen.
Flott. Han sitter på podiet.
Det er alt jeg trenger. Så kom spørsmålene.
- Hva synes du om kampen? - Begge lagene ga alt.
Jeg bare gjentok det.
Begge lagene ga alt.
- Sheed snakker ikke med media. - Lagene ga alt.
Begge lagene ga alt.
Så stilte noen et annet spørsmål. Og han svarte: "Begge lagene ga alt."
Begge lagene ga alt.
For en tosk.
Gud være med deg.
Vi fikk bot for det.
"BEGGE LAGENE GA ALT" GA FLERE BØTER
"Gud være med deg."
SLUTTSPILLET 2002-03
Vi kom til sluttspillet,
men fra et basketballsynspunkt var vi ikke så gode lenger.
Laget falt fra hverandre.
Nash til Nowitzki, han er åpen. Og han treffer!
Men hvor er Bonzi Wells og Rasheed Wallace?
De har gitt opp.
Det pleide å være travelt før og etter kamp. Folk var ivrige.
Hvordan er det nå?
Folk er ikke så veldig ivrige lenger.
Og for tredje år på rad ender Blazers' sesong
med tap i første runde av sluttspillet.
Vinduet var lukket.
Ifølge fansen er problemet administrasjonen.
Bli kvitt Whitsitt.
De burde sparke Bob Whitsitt. Han er ikke… Han gir bort gode spillere.
SPLITTE ELLER BYGGE OPP?
Eieren, Paul Allen, var en av verdens rikeste menn.
En dag kjøpte han Seahawks.
Paul sier: "Forresten, Bob, du må lede laget."
Jeg sa: "Det kan jeg ikke. Jeg driver bedriftene dine i Portland."
Jeg dro til Portland kun for å drive basketdelen,
og plutselig driver jeg hele Blazers, Rose Garden Arena,
et WNBA-lag, radiostasjoner, alle slags virksomheter i Portland.
Og jeg er president for Seahawks.
TRADER BOB LEDER BLAZERS OG SEAHAWKS
Til slutt sa jeg til Paul: "Dette funker ikke.
Du trenger flere folk til å styre dette,
men du nekter å gjøre det, så dette blir mitt siste år."
Adjø, Trader Bob. Den hardt pressede lederen trekker seg.
Jeg forlot dem med 50 seire i snitt per år i ni år, og sluttspillet hvert år.
Det var en stor bragd for Portland.
Mange fans er glade for at Whitsitt slutter,
men Ken Boddie har snakket med to tidligere Blazer-fans,
en som var på innsiden, og en som føler hun ble dyttet ut.
Det var på tide. Burde ha skjedd for lenge siden.
De siste 40 eller 50 årene i NBA er det bare tre lag som har fått kallenavn.
Showtime Lakers.
Bad Boy Pistons.
Og Jail Blazers.
"JAIL BLAZERS" VEKKER PORTLANDS VREDE
Mr. Whitsitt forsto ikke Portland.
Han forsto ikke fellesskapet og hva vi ønsket av laget.
Du har ikke kallenavn på et dårlig lag, et lag som ikke kommer til sluttspillet.
Lag med kallenavn er gode lag, lag med personlighet, som skaper spenning.
De fleste i Portland ville foretrekke et lag som ikke vinner,
men som vi kan stå bak.
Det jeg angrer mest på fra tiden min i Portland,
er at vi ikke sikret oss en mesterskapstittel for fansen.
Det plager meg.
SESONGEN 2003-04
Blazers gikk inn i en ny fase.
Paul hadde blitt en fraværende eier.
De kvittet seg med Whitsitt og satte inn John Nash.
En ny æra begynner i dag.
Den nye direktøren, John Nash, møtte pressen på lagets treningsanlegg.
Det du ser, er det du får, og vi er fornøyde med posisjonen vår.
Vi var på treningsleir. Sheed kom inn og vinket til oss.
"Ha det! Bonzi, si ha det!" Hva snakker du om, Sheed?
"Ser du den tullingen som står ved siden av Mo?
Han kommer til å bytte meg."
- "Hva snakker du om?" - Han var Sheeds leder i D.C.
"Han kommer til å bytte meg før noen av dere."
Jeg begynte å klemme folk og ta farvel. "Jeg er ferdig her."
STOR DAG
Og hva skjedde?
John Nash byttet meg bort.
PORTLAND BYTTER WALLACE
Vi innså at Portland Trail Blazers og Rasheed Wallace måtte gå hver sin vei.
Det var det.
Jeg sitter hjemme og ser TV.
"Bonzi Wells, guard forward, byttet til Memphis Grizzlies."
De ringte meg ikke engang.
De sa ingenting. Jeg så det på SportsCenter.
BLAZERS BYTTER BORT ET PROBLEM
FARLIG MATERIALE SENDT BORT
Memphis' Bonzi Wells kommer tilbake til Portland i kveld.
- Hvordan føles det å komme tilbake? - Bra.
- Hva forventer du av publikum? - Ingenting.
Portland var første gang jeg forlot hjembyen.
Det er 4000 km fra Indiana.
Jeg ble en mann der, og så bare droppet de meg.
Det gjorde mer vondt enn noe annet.
Den siste mohikaner.
Vi hadde en helt annen gruppe.
Jeg fullførte året og gjorde det beste ut av det.
Det var gøy, for jeg fikk hjelpe de unge gutta og sånt, men,
som sagt, det var halvhjertet.
Damon Stoudamire!
VI ELSKER DEG, DAMON TAKK FOR MINNENE
Noen ganger er det best å skilles. Det er bare på tide.
Den siste kampen var…
Jeg var på gråten. De hadde prøvd å bryte meg ned.
TAKK, PORTLAND
Jeg var klar til å avslutte det kapittelet.
Blanke ark.
Jeg var spent. Detroit hadde et godt lag.
Jeg tenkte: "Vi kan sikkert blir gode om et år eller to,
når vi blir litt kjent." Lite visste jeg.
FINALEN
Detroit Pistons har sjokkert Los Angeles Lakers.
RASHEED VINNER
Det var der han skulle være. Jeg var glad på hans vegne.
I det minste fikk én av oss oppleve den følelsen.
Det var stort.
Det var derfor jeg kom til NBA, for å vinne et mesterskap.
Og det føles ekstra bra fordi vi slo Lakers.
Og for Lakers blir dette slutten på en spesiell æra.
De har vunnet tre mesterskap.
Jeg var misunnelig.
Jeg skal ikke lyve. Jeg var selvsagt glad på hans vegne,
men å se ham juble med andre lagkamerater…
Det burde ha vært med oss.
Rasheed Wallace!
Han ga et allerede selvsikkert lag enda mer selvtillit.
GARANTERT FORNØYD
Da jeg dro tilbake til Portland etter at vi vant,
visste jeg at jeg ville få pepper,
men jeg trodde ikke det skulle bli så ille. "Dæven."
Alle på Pistons lo godt. "Faen, Sheed, de hatet deg virkelig her."
Jeg sa: "Dere aner ikke hva jeg har gått gjennom her."
Sosiologieksperimentet funket ikke.
Budskapet var: Vi går tilbake til røttene. Plutselig betydde karakter noe.
Det handler om å ta tilbake merkevaren
og Trail Blazers for Portland og den flotte fansen i dette samfunnet.
Fra Trail Blazers til Jail Blazers.
Det var et fengende kallenavn,
men verken Damon, Bonzi eller Rasheed hadde sittet i fengsel.
I de fleste av tilfellene ble de bøtelagt eller sluppet, og de ble ikke siktet.
Problemet var at de ikke føyet seg.
Hvorfor gjør de ikke som vi vil?
Om de hadde vunnet et mesterskap,
ville kanskje fansen sagt: "Vi holder oss for nesa og klapper for dem,
men vi glemmer ikke det de har gjort." Men de vant ikke. Og derfor
har ingen av dem kommet tilbake til Rose Garden.
Tror du de noen gang vil invitere dem tilbake?
- Niks. - Hvorfor ikke?
De vil helst bare glemme den epoken.
God morgen. God tirsdag, alle sammen.
- Vi har store Blazers-nyheter. - Hva da?
Blazers har annonsert en Rip City-gjenforening
med spillere fra Portland Trail Blazers 1999-2000.
- Det laget kunne ha vunnet en tittel. - Sist jeg gråt for Blazers…
Det føles annerledes her nå.
Det pleide å føles som hjemme. Nå er jeg bare på besøk.
Jeg kjente gatene ut og inn. Visste hvor man kunne gå og spise.
Nå ser det bare fremmed ut.
Er det med Bonzi glemt? Er det fortid?
Vi hatet ham da han spilte med Blazers.
- Han ga oss fingeren. - Ja. Det endte ikke pent.
Det endte ikke bra for noen av dem.
RASHEED WALLACE TAKKET NEI TIL GJENFORENINGEN
De som ikke støttet meg og ville ha meg vekk…
Dere kan dra til helvete. Jeg stakk. Og dere er fortsatt sinte.
Jeg er ikke sint, men dere er fortsatt sinte. Tygg litt på det.
- Halla, kompis! - Hva skjer?
- Hva driver du med? - Jeg gjør meg klar.
Nå trener jeg på college.
Trener ungdom på høyeste nivå.
Jeg har vært gjennom mye.
Det gjør det lettere for dem å forstå meg,
for jeg er ikke perfekt selv.
Jeg sier til dem: "Jeg var ikke perfekt. Søk meg opp."
Jeg begynner å bli eldre. Jeg blir nostalgisk.
Jeg tenker tilbake på ting,
og det blir interessant å se hvordan de tar imot oss i kveld.
Jeg gleder meg, men håper vi får en varm velkomst.
Det er en Rip City-gjenforening her på Moda i kveld,
når vi hyller Trail Blazers-laget fra 1999-2000.
Det er en ære å ha representanter fra ledelsen og laget her.
La meg introdusere dem.
Så, Bob Whitsitt.
De fleste i Portland kaller nok ham det sorte fåret.
Jeg ser annerledes på Bob.
Han hadde ressursene, og han gjorde det han måtte
for å vinne et mesterskap.
Daglig leder, Bob Whitsitt!
Vi er alle bare mennesker.
Jeg skal være ærlig, og jeg har ikke sagt dette til deg,
men jeg gjorde dette for deg.
Jeg gjorde det for deg fordi du vokste opp her.
Du lærte mye nytt her.
Jeg tror dette betydde mye for deg.
Jeg blir helt på gråten, for du vet,
Sports Illustrated- greia ødela karrieren min.
I 20 år har jeg prøvd å endre folks oppfatning av meg.
Bonzi ble misforstått hele tiden i Portland.
Han gjorde aldri noe galt!
De hadde et par sitater.
Av en eller annen grunn ble han satt i bås.
Nummer seks, Bonzi Wells!
Det er kanskje ikke en avslutning, men det lar deg gi slipp og gå videre.
Gi slipp på fortiden og alt vi gikk gjennom.
Vi var ikke som lagene før oss. Vi hadde vår egen personlighet og identitet.
Og det gjorde oss til det laget vi var.
Nummer 3, Damon Stoudamire!
Det var ikke enkelt å trene denne gjengen.
Vi måtte legge egoene våre til side for å samles om ett felles mål,
nemlig å prøve å vinne et mesterskap.
Det klarte vi ikke.
Men noen av de beste årene denne klubben har hatt,
var med denne gjengen.
Tekst: Marie Wisur Lofthus