TIDIGARE I LAWMEN: BASS REEVES
De här brickorna vi bär på våra bröst, gjorda i olika material
Min är en stjärna utskuren ur ett cinco peso-mynt.
Min fånge är en bra man. Jag litar på att han får en rättvis rättegång.
Mina fångar får alltid vad de förtjänar.
Jag ser att du har hamnat i trubbel.
Det händer dagligen.
Gift dig med mig, Calista.
Du har inte råd med ringen för att gifta dig med mig.
Det var han som dödade Webb.
Bra jobbat, Billy Crow.
Jag sticker. Jag kan inte stanna här, då hänger de mig.
Du behöver inte oroa dig för nåt.
Kanske du inte behöver det, men jag heter inte Reeves i efternamn.
Du måste ha hört historierna om svarta som försvinner.
Slaveriet ska vara dött, men det är bara skadat.
Texas Rangers fick stövlarna som tillhörde fången Jackson Cole.
Vem får svarta män att försvinna?
Bass Reeves.
Mr Sundown är cinco peso.
Förstår du inte? Himlen är fylld med mördare.
Du var snäll mot mig.
Var snäll mot dem nu.
Vet du varför jag är här?
Vill du ta farväl?
När man har suttit på den här bänken så pass länge som jag,
har man börjat betrakta olycka
med en viss objektivitet.
Det här är inte annorlunda.
I fallet med Bass Reeves,
en vicesheriff som är knuten till denna domstol,
som har anklagats för mord...
Juryn har beslutat...
SEX VECKOR TIDIGARE
Jennie, du har bemästrat vad jag har ägnat
fyrtiosex års äktenskap åt att brottas med.
Hur menar du?
Min make sitter stilla.
Efter att ha suttit på bänken hela dagen,
dag in och dag ut, är det sällan jag ger efter för...
Jag har alltid sagt att vi var ganska lika.
Förutom en sak, förutom en sak.
Himlen är fylld av mördare, Bass Reeves,
av hans nåd, har de välkomnat mig
så som de välkomnar dig.
Men allt blod på dina händer...
Jag tänkte att lite tid där hemma kunde göra Bass gott.
Där har vi en idé.
Det verkar inte vara nödvändigt.
Där är han.
Domare Parker föreslog nåt mindre allvarligt.
Det här är en duktig kock, Bass.
Rekommenderades av Heck Thomas.
Hans bönor är visst ännu bättre än hans kex.
Kom.
Vi känner våra egna.
Jag såg dig.
Du är en varg, Bass.
Vi känner våra egna.
Du är ett monster.
Vad fan sa du?
Inget.
Har du lämnat honom?
Vårt besök hos dig och Bass
gjorde intryck på oss båda.
Jag frågade honom hur han kan bygga en ny värld
när hans eget hem inte är i ordning.
Han frågade mig om det spelade roll.
Esme, min kära.
Sanningen är att jag alltid visste att Edwins drömmar var rena.
Men hans hjärta kunde inte följa.
Kom in.
FÖRSAMLINGEN EDEN
Om jag hade fortsatt att vänta på Bass för det här
kanske jag hade fått spela på min egen begravning.
Är det ditt sätt att tacka?
Ett sätt.
Det är inte min ensak, men hur klarar ni två av det?
-Vad då? -Avståndet.
Jag har blivit starkare, antar jag.
Men Bass barn känner knappt igen honom längre.
Till och med när han är här,
är han som en skugga.
Han försöker ändå behandla dem rätt.
Att försöka är inte att göra.
Han är hängiven dig.
Bass är hängiven rättvisa.
Hängiven nåt fint ideal han håller dolt i sitt hjärta.
Precis under den där brickan.
Det verkar ibland som om det knappt finns plats
för nåt eller nån annan där.
Plikt och lag, precis som kött och blod.
Förlåt mig, Herre.
Men den mannen har döpts i ditt namn, Jennie.
Om bara så vore fallet.
Det här pianot kommer att bli finare än nåt som mrs Reeves drömt om.
Vem hade kunnat tro det?
Hej.
Är det här Reeves hushåll?
Det är det.
Är Bass hemma?
Mr Reeves är bortrest.
Var det nåt jag kan hjälpa dig med?
Sally, då?
Vill du komma in medan jag hämtar henne?
Jag måste gå nu.
Sally Sharon Reeves.
Jag sa bara åt henne att uppföra sig.
Till en vit flicka.
Du vet bättre.
Vet pappa bättre?
För jag gjorde precis vad han skulle ha gjort.
Hon har inte fel.
Vill du gå tillbaka till ändstationen?
Jag gör dig sällskap.
Och du.
Låtsas inte att du är för gammal för stryk.
Ja, frun.
Frun.
Hur står det till?
Varmare än en peppar doppad i eld.
Jag håller med.
Det verkar som om gamle Scratch fick övertaget över ödet.
Jag letar efter en Moody O'Neil.
Jag har en skrivelse i min ficka med hans namn på.
Råkar du veta var han är?
Sitter på den här verandan.
God eftermiddag, mrs O'Neil.
Jag satte på mig min finaste klänning.
Jag visste bara inte om det skulle vara du eller en pöbel.
Den kommer inte att behövas.
Eller behövs den, frun?
Jag har fått höra att jag kom till världen tyst som natten.
Inget skrik eller bråk.
Jag har tänkt lämna den på samma sätt.
Inga personliga föremål.
Jag är ledsen.
Du kommer att vilja ta den här.
Det var den jag dödade honom med.
FÖRSAMLINGEN EDEN
Er pappa lärde sig med kalkoner.
Det var William Reeves, Georges far, som lärde honom,
men han föddes nog med kunskap om hur man kramar av avtryckaren.
De reste till tävlingar, och Bass vann alltid.
Sen kom de tillbaka med en helt fullproppad vagn.
Husbonde William behöll så klart pengarna.
Men Bass fick alla fåglar,
runda som pumpor.
Och Pearlalee tillagade dem
och vi åt och åt tills våra magar nästan sprack,
runda som pumpor de med.
Jag har hört att er pappa aldrig missade med ett skott.
Inte en enda gång.
Mamma!
Gå upp på ovanvåningen.
Nu. Gå till ert rum.
Gå. Upp på övervåningen.
Sally.
Kom inte ut förrän jag säger till!
Hon äter inte.
Jag är inte heller förtjust i Willies mat, men du måste äta.
Jag vet inte om jag behöver det.
Med tanke på vart jag är på väg.
Du vet inte vilket ditt öde är.
Det vet bara domstolen.
Jag förtjänar att hängas.
Och jag ångrar ingenting.
Mitt folk gör inte det, mitt folk...
Den gamla tanten fick dig att tro att hon var redo att hängas, va?
Du skulle ha sett hur snabbt hon sprang
när hon släppts fri från din kedja.
Var är den gamla kråkan?
Din kock släppte henne.
Jävlar.
Jag sadlar upp, hon kan inte ha hunnit långt.
Hon stack iväg långt innan gryningen.
Din fege jävel.
Du gav dig ut för att hänga en svart kvinna
i en vit mans snara.
BASS REEVES KOMMER ATT DINGLA HÄR
Men jag är feg?
Håll käften.
Vi kan ta henne.
Din man här vill skada mig.
Du borde påminna honom,
mitt namn finns inte i din herres skrivelser.
Eller hur? Mitt skinn kommer inte att föda mrs Bass.
Eller de små svartingar som negersuggan pressade ur sig.
Men...
De här kommer att hjälpa dig.
Seså, samla in dina skottpengar!
Din mallige slavfångare.
För oavsett vad du säger, är det allt du är.
Vad har du gjort?
Bass, vi måste tänka ut en historia här.
Du rensade bara ditt gevär eller nåt,
annars kommer Parker inte att visa nån nåd.
Jag såg dig. Du är en varg, Bass.
Jag känner igen ett monster när jag ser ett, Bass Reeves.
Lyssna på din pappa nu.
Curtis!
Nej!
Bass, jag måste säga
att jag inte hade för avsikt att skjuta pojken.
Jag undrar hur mycket blod du lämnade i ditt kölvatten
på din väg mot frihet.
Inte mer än jag var tvungen till.
-Inget barn... -Du är en mördare precis som jag.
Och en sommar, jag var nog sex eller sju år gammal,
drabbades vi av en torka.
Av bibliska mått.
Min pappa kunde inte sova.
Han var livrädd för att förlora allt han hade.
Han såg sin pojke bli smalare än han redan var.
Jag brukade gå ner i jordkällaren.
En gång efter kyrkan när jag var på väg ner
hörde jag mamma och pappa där nere.
Många stora, fula ord som jag inte förstod.
De var rädda.
Angående morgondagen och dagen efter den.
Jag har alltid känt mig manad att hjälpa folk.
På samma vis då som nu.
Men när jag var en liten pojke, då gick jag på skattjakt,
och tänkte att om jag hittade nåt
så skulle mamma och pappa bli glada.
Och kan du tänka dig?
I en bäck nere bakom gården
hittade jag guld som glimmade och blänkte mot mig.
Så jag skopade upp vad jag kunde och sprang till huset,
i tron om att jag räddat vad de hade förlorat all sömn över.
Jag sprang in och lämpade av skatten på mammas bord.
Jag hörde inte vad pappa sa,
men han plockade upp en hammare och började slå på det.
Jag grät när jag såg det brytas upp,
och smulas sönder som glas.
Det var bara pyrit.
Det kallas för kattguld.
Jag lärde mig en läxa där.
Jag använde den för att hålla mina förväntningar i schack.
Så, jag frågar dig, Bass, vad är du?
Är du guld?
Eller pyrit?
Jag kände inte min egen far.
De sålde honom innan jag föddes.
Vid jul lät de honom komma på besök.
En sittning, en måltid.
Sen borta igen.
Min mamma flätade in verbena i sitt hår.
Gjorde sig fin för hans ankomst.
Det minns jag tydligare än min pappas ansikte självt.
Nej.
Han vars namn och märke jag bär,
han som lärde mig att rida,
att skjuta, var William Reeves.
Alla berättade för mig hur tursam jag var för att han tyckte om mig.
"Du har fångat den store mannens intresse, Bass."
"Var rädd om honom, Bass."
Han var ingen grym man, åtminstone inte på ytan.
Men sen gav han mig till sin son, George.
Och när den mannens grymhet blev för mycket att bära,
gick jag inte på skattjakt,
och samlade på lösa stenar, kattguld.
Nej, sir.
Det är en enkel sak för dig att veta vem som är vem.
Guld eller pyrit.
Men rättvisa,
det finns inget mer kostsamt.
Och jag är redo att betala för min i helvetet på gränsen.
Har du betalat din, domare Parker?
För jag tror att du kommer att behöva det.
Jag kommer inte att vara ensam där nere, visst?
Du kommer att sitta bredvid mig.
Så jag vill fråga,
hur lång tid handlar det om?
Sir.
Du är en mördare precis som jag.
När man har suttit på den här bänken
så pass länge som jag, har man börjat betrakta olycka
med en viss objektivitet.
Det här är inte annorlunda.
I fallet med Bass Reeves, en vicesheriff vid denna domstol,
som har åtalats för mordet på Willie Leach.
Efter noggrann genomgång av beviset
presenterat av den svarandes advokat
och staten, förklarar jag dig
icke skyldig.
De här brickorna vi bär på våra bröst...
är gjorda av olika material.
Din är en metallstjärna, min är utskuren ur ett cinco peso-mynt.
Men de ger makt.
Du har brickan, Bass.
Men även med den kan en man som du inte gripa en man som jag,
när vi har korsat den floden.
Jag vill inte gripa dig.
Nej, med de arga ögonen
antar jag att du hellre dödar mig.
Bass, du måste veta att jag inte hade för avsikt att skjuta pojken.
När jag var borta från dig
var det en pojke som jag älskade som en son.
Han hette Curtis.
Han blev mördad.
Jag ska leta reda på mannen som mördade honom.
I SÄSONGSFINALEN AVLAWMEN: BASS REEVES
Är du en lagens man eller en laglös?
Idag är jag nog lite av varje.
Ranger Pierce accepterar inte beväpnat sällskap.
Myten om mr Sundown,
den är en nyckfull variant jämfört med verkligheten.
Inte för att jag har nåt emot det.
För tusan, grabben!
Försiktigt nu. Nyfikenhet dödade vicesheriffen.
Undertexter: Mattias Backström