www.titlovi.com
Prevod i obrada: Lektor u pokušaju
Prometej je ukrao vatru od bogova i dao je čoveku.
Zbog toga beše okovan o stenu i mučen zanavek.
Doktore Openhajmeru.
1. FISIJA
Doktore Openhajmeru.
Na početku, verujem da imate izjavu da pročitate za zapisnik.
Da, časni Sude. -Mi nismo sudije, doktore.
Ne, naravno.
„Članovi bezbednosnog odbora, tzv. pogrdne informacije u vašoj optužnici protiv mene
se ne mogu pošteno razumeti osim u kontekstu mog života i mog rada.“
Koliko dugo je svedočio? -Iskreno, zaboravio sam.
2. FUZIJA
Celo saslušanje je trajalo mesec dana. -Iskušenje.
Pa, samo sam pročitao transkripte. Ko bi želeo da opravda ceo svoj život?
Niste bili tamo? -Kao predsedavajući, nisam smeo.
Zaista će me ispitivati o tome? To je bilo pre mnogo godina.
Pre četiri godine. -Pet.
Openhajmer i dalje deli Ameriku. Komitet će želeti da zna vaše mišljenje.
Senator Turmond vam poručuje da se ne osećate kao na suđenju.
Smešno, nisam znao da ste to upravo rekli. -Stvarno, gospodine Stroz? -Admirale.
Admirale Stroz, to je formalnost. Predsednik Ajzenhauer vas želi u svom kabinetu.
Senat nema izbora nego da to potvrdi. -A ako pomenu Openhajmera?
Kad pomenu Openhajmera odgovorite iskreno. Niko neće reći da niste vršili svoju dužnost.
Biće neprijatno. Ko bi želeo da opravda ceo svoj život?
Zašto ste napustili Sjedinjene Države?
Želeo sam da proučavam novu fiziku.
Zar je ovde nije bilo nigde?
Mislio sam da Berkli ima vodeći departman za teorijsku fiziku.
Da, nakon što sam ga ja osnovao.
Ali prvo sam morao da odem u Evropu. Otišao sam na Kembridž da učim kod Patrika Bleketa.
Da li ste tamo bili srećniji nego u Americi? -Srećniji?
Da.
Ne. Ne, ja...
Bio sam nostalgičan, i...
emocionalno nezreo...
uznemiren vizijama...
skrivenog univerzuma.
Beskoristan u laboratoriji.
Bože, Openhajmeru! Da li si uopšte spavao?
Počni ponovo. -Moram da idem na predavanje, gospodine.
Zašto? -Nils Bor predaje.
Potpuno sam zaboravio.
U redu. Idemo.
Osim tebe, Openhajmeru. Dovrši sa sečenjem tih pločica.
KALIJUM CIJANID
Kvantna fizika nije korak napred,
to je novi način razumevanja stvarnosti.
Ajnštajn je otvorio vrata, sada mi virimo, vidimo svet unutar našeg sveta,
svet energije i paradoksa koji ne mogu svi da prihvate.
Jesi li dobro? Nilse, upoznajte Dž. Roberta Openhajmera.
Šta znači Dž.? -Ništa, očigledno.
Bio si na predavanju i postavljao samo dobra pitanja.
Niko ne poriče njegov uvid. Laboratorijski rad se još priželjkuje.
Držali ste isto... -Na Harvardu, da. I postavio si ista pitanja.
Zašto ponovo? -Nije mi se dopao vaš odgovor.
Da li ti se više dopalo juče? -Mnogo.
Ne možeš podići kamen a da nisi spreman za zmiju koja se skriva.
Sada izgleda da si spreman. Ali ne uživaš u laboratoriji.
Zato odlazi Kembridža sa svojim čašama i napitcima.
Idi negde gde će te pustiti da razmišljaš.
Gde?
Getingen. -Bornu? -Bornu.
Idi u Nemačku, uči kod Maksa Borna, nauči običaje teorije.
Poslaću vest. -Crvljiva je.
Kako ide matematika? -Nedovoljno dobro za fizičara kakav želi biti.
Algebra je poput nota. Nije važno da li možeš čitati muziku, već da li je možeš čuti.
Možeš li čuti muziku, Roberte? -Da, mogu.
PUSTA ZEMLjA
Senator iz Vajominga.
Admirale Stroz, zanima me vaš odnos sa dr Dž. Robertom Openhajmerom.
Upoznali ste ga 1947. godine? -Tačno.
Bili ste komesar Komisije za atomsku energiju?
Bio sam, ali sam zapravo upoznao Roberta u svojstvu člana odbora
Instituta za napredne studije na Prinstonu.
Posle rata je bio svetski poznat kao veliki čovek fizike i ja sam bio...
odlučan da ga angažujem da vodi Institut.
Dr Openhajmeru. Čast mi je. -G. Štraus.
Izgovara se Stroz. -Oupenhajmer, Aupenhajmer...
Kako god izgovorite, znaju da sam Jevrejin.
Ja sam predsednik hrama Emanu-El na Menhetnu.
Stroz je samo naprasni izgovor. U svakom slučaju, dobrodošli na Institut.
Mislim da ćete ovde biti veoma srećni. Svideće vam se put do posla.
Funkcija dolazi sa onom kućom za vas, vašu ženu i vaše dvoje dece.
Da, njih dvoje. -Veliki sam poštovalac vašeg rada.
Da li ste po obrazovanju fizičar, g. Stroz?
Izvinite, zajednička soba, čaj u četiri.
Ne, nisam obrazovan iz fizike ili bilo čega drugog, ja sam samouk.
To mogu da razumem. -Stvarno? -Da, moj otac je bio takav.
A ovo bi bila vaša kancelarija.
Rečeno mi je da je tamo većinu popodneva.
Znate, uvek sam se pitao zašto ga niste uključili u projekat Menhetn.
Najveći naučni um našeg vremena. -Njegovog vremena.
Ajnštajn je objavio svoju teoriju relativnosti pre više od 40 godina.
Sećam se da je to kvantni svet koji je otkrio. -„Bog ne baca kockice.“
Tačno. Nikada niste razmišljali da formalno studirate fiziku, g. Stroz?
Imao sam ponude, ali sam izabrao da prodajem cipele.
Luis Stroz je nekada bio skromni prodavac cipela.
Ne, samo prodavac cipela.
Voleo bih da vas predstavim. -Nema potrebe.
Poznajem ga godinama.
Alberte.
Šta je to bilo? Šta ste mu rekli?
O, on je dobro.
G. Stroz, postoje stvari u mojoj prošlosti kojih biste trebali biti svesni.
Kao predsedavajući AEC-a, imam pristup vašem bezbednosnom dosijeu. Pročitao sam ga.
Niste zabrinuti? -Zašto bih bio nakon svega što ste učinili za svoju zemlju?
Vremena se menjaju, g. Stroz.
Svrha ovog instituta je da obezbedi utočište nezavisnim umovima.
To ste vi. Vi ste taj čovek za taj posao.
Onda ću razmisliti. Vidimo se sutra na sastanku AEC-a.
Ovo je jedno od najprestižnijih imenovanja u zemlji.
Da, ima i odličan transfer. Zato ga i razmatram.
Dakle, dr Openhajmer vam je skrenuo pažnju na svoje prošle povezanosti
pre nego što ste ga angažovali? -Da. -I nisu vas brinule?
Tada sam bio potpuno zaokupljen onim što je morao reći Ajnštajnu da me omrzne.
Ali kasnije? -Pa, svi znamo šta se desilo kasnije.
Doktore, u Evropi izgleda da ste se sretali sa širokim spektrom fizičara drugih zemalja.
Da, to je tačno. -Da li je bilo Rusa?
Nijedan kog se sećam. Ako mi dozvolite da nastavim sa svojom izjavom...
Gospodine Rob, imaćete dovoljno prilika za unakrsno ispitivanje.
„Nakon Getingena, preselio sam se u Lajden,
u Holandiji, gde sam prvi put sreo Isidora Rabija.“
Izvinite.
Amer... drži predavanja o novoj fizici.
Ovo moram da čujem. I sam sam Amerikanac. -Kako iznenađujuće.
Recite mi ako vam zatreba pomoć sa engleskim.
Pri sudaru alfa čestice sa atomom,
različite energije menjaju vrstu veze, naročito u relativističkoj dinamici.
Čekajte, šta on to govori?
Ne hvala. -Dug je put do Ciriha.
Ako još smršaš, izgubićemo te između sedišta.
Ja sam Rabi. -Openhajmer.
Bio sam na tvom predavanju o molekulima. Pohvatao sam nešto od toga.
Mi smo dva njujorška Jevreja. Kako znaš holandski?
Mislio sam bolje da naučim kada dođem ovog semestra.
Naučiš dovoljno za šest nedelja da održiš predavanje o kvantnoj mehanici?
Moram da izazovem sebe. -Kvantna fizika nije bila dovoljno izazovna?!
Nalickani! -Nalicka...?
Pokaži se! Holandski za šest nedelja, a još nisi naučio jidiš.
Ne govori se toliko pokraj parka. -Nosi se.
Čezneš za domovinom? -O, znaš to.
Da li si ikada imao osećaj da naša vrsta ovde nije sasvim dobrodošla? -Fizičari?
Smešno. -Ne na departmanu. -Tamo su svi ionako Jevreji.
Jedi.
Ovog Nemca moraš da potražiš. -Hajzenberg. -Tako je.
...ako izvršimo ovo, mogli bismo izračunati budućnost.
Međutim, ovo je polazište, a ne preduslov ove oblasti.
Neko bi mogao omalovažiti pretpostavku da iza kvantnog sveta,
još uvek se krije stvarni svet, u kome postoji uzročnost,
ali takve spekulacije nam se čine, da to izričito kažem, besplodne.
Hvala. Želim vam prijatan dan.
Prelepo -Hvala. -Doktor Openhajmer.
Openhajmer... Da! Svideo mi se vaš rad o molekulima.
Možda jer ste ga inspirisali.
Ako nadahnem još nešto, javite. Mogli bismo da sarađujemo. -Moram nazad za Ameriku.
Zašto? Tamo nema nikoga ko kvantnu mehaniku shvata za ozbiljno. -Upravo zato.
On čezne za kanjonima Menhetna. -Kanjonima Novog Meksika.
Vi ste iz Novog Meksika? -Ne, iz Njujorka, ali moj brat i ja imamo ranč oko Santa Fea.
To je Amerika koja mi sada nedostaje. -Onda je najbolje da odete kući, kauboji!
Ha ha, to je on. Ne, ja i konji... Ne bih rekao.
Drago mi je da smo se upoznali.
Da li ste ikada ponovo sreli Hajzenberga? -Ne lično, ne. Ali...
moglo bi se reći da su nam se putevi ukrstili.
„Po povratku u Ameriku, prihvatio sam imenovanja i na Kalteku, i na Berkliju.“
LABORATORIJA ZA ZRAČENjE
Dr Lorens, pretpostavljam?
Ti mora da si Openhajmer. -Da.
Čujem da želiš da otvoriš odeljenje za kvantnu teoriju. -I otvaram, pored vas.
Stavili su te tamo? -Zarekao sam se.
Želim biti blizu vama eksperimentatorima. -Teorija će te samo odvesti dotle.
Gradimo mašinu za ubrzavanje elektrona. -Veličanstveno. -Želiš da pomogneš?
Da je napravim? O, ne. Ne. Ali radim na teorijama koje bih proverio njome.
Kada počinješ sa predavanjem? -Imam svoje prvo za sat vremena. -Seminar? -Učenik.
Jedan student? To je sve?
Predajem nešto što ovde niko nije ni sanjao.
Ali kada ljudi čuju šta sve može sa time... -Nema povratka.
Oh, mora da sam propustio... -G. Lomanic?
Da. -Da, to je to. Molim vas sedite.
Šta znate o kvantnoj mehanici? -Poznajem osnove. -Onda je znate pogrešno.
Je li život sačinjen od čestica ili talasa?
Kvantna mehanika kaže i od jednog i od drugog. Kako od oba? -NE MOŽE!
Ali jeste. Paradoksalno je. A ipak, radi.
Hvala vam. G. Lomanic, bićete dobro. G. Snajderu...
Hajde sada da uzmemo zvezdu: Zvezda, ogromna pećnica koja gori u svemiru.
Vatra gura na gore prkoseći sopstvenoj gravitaciji. Uravnoteženo je.
Ali ako se ta pećnica ohladi i gravitacija počne da preovladava, zvezda se skuplja.
Gustina se povećava. -Tačno.
Povećava se gravitacija. -Povećava se gustina.
I...? -To je začarani krug dok... Mislim, gde je granica tu?
Ne znam. Vidite kuda računica vodi. Garantovano negde gde niko nikada nije bio.
Ja? -Da, ti. Ti si bolji matematičar od mene.
Dosije dr Openhajmera sadržao je detalje o njegovim aktivnostima na Berkliju.
Zašto bi otvorili dosije o dr Openhajmeru pre rata?
Pa, morali biste da pitate g. Huvera. -Ja pitam vas, admirale Stroz!
Pretpostavljam da je imalo veze sa njegovim... levičarskim političkim aktivnostima.
MITING ZA REPUBLIKANSKU ŠPANIJU
Nije trebalo da unose politiku u učionicu, Opi.
Ja sam to napisao. Lorense, prihvatio si revoluciju u fizici.
Zar je ne možeš videti i bilo gde drugde? Pikaso, Stravinski, Frojd, Marks.
Ovo je Amerika, Opi. Imali smo svoju revoluciju.
Ozbiljno. Drži je izvan laboratorije.
Pa, van laboratorije, moja gazdarica je zauzela sobu za razgovor.
Zanima te? -Sagledao sam političku scenu Berklija.
Sve sami filozofi postdiplomci i komunisti polemišu o integraciji.
Briga te za integraciju? -Hoću da glasam za nju, ne da pričam o njoj. Pogotovo ne u petak.
Hajde da idemo da jedemo. -Tamo se sastajem sa bratom.
I kako bi ove aktivnosti privukle pažnju FBI-a? -Pa, ako se dobro sećam,
FBI je beležio tablice kod sumnjivih skupova komunista i njegovo ime se pojavilo.
Isuse Hriste. -Izvini. -Frenk.
Sećaš se Džeki? -Veče.
Roberte! Želim da upoznaš Ševalijea.
Dr Hakon Ševalije, dr Robert Openhajmer. -Zadovoljstvo, zadovoljstvo mi je.
Ovo je moj mlađi brat, Frenk. A ovo je... -Još uvek Džeki. -Zdravo, još uvek Džeki.
Ševalije, vi ste u... -Jezicima, a vaša reputacija vam prethodi.
Šta ste čuli? -Da podučavate radikalno novi pristup fizici.
Nema šanse da razumem, ali nisam čuo da ste član partije.
Jer i nisam. -O, ne još.
Frenk i ja razmišljamo da se učlanimo.
Podržavam razne akcije. -Španski građanski rat?
Demokratska republika koju ruše fašistički nasilnici. -Ko ne bi? -Naša vlada.
Oni misle da je socijalizam veća pretnja od fašizma.
Ne zadugo. Pogledajte šta nacisti rade Jevrejima.
Šaljem sredstva kolegama u Nemačku da emigriraju. Moram da uradim nešto.
Moj rad je tako... apstraktan.
Na čemu radite? -Šta se dešava sa zvezdama kada umru?
Da li zvezde umiru?
Pa, ako umiru, ohladile bi se, a onda bi kolabirale. U stvari,
što je zvezda veća, to je nasilnija njena propast.
Njena gravitacija postaje toliko koncentrisana da guta sve.
Sve, čak i svetlost. -Može li se to zaista dogoditi? -Matematika kaže da može.
Ako uspemo da objavimo, možda će nekad neki astronom naći jednu.
Ali trenutno sve što imam je teorija koja ne može uticati na živote ljudi.
Ako ćeš slati novac u Španiju, uradi to preko Komunističke partije.
Mogu da ga prenesu do prvih redova. -Meri me je poslala sa ovim.
Ja sam Džin. -Robert. -Hakon Ševalije. Ponovno okupljanje kod Serbera prošlog meseca.
Tačno, tačno, da. Hvala vam.
Robert ovde kaže da nije komunista. -Pa, onda ne zna dovoljno o ​​tome.
O, pročitao sam „Das Kapital“, sva tri toma. Da li se to računa?
Bio bi bolje načitan od većine članova.
To je kruta stvar. Ima nekih razmišljanja: „Vlasništvo je krađa“.
Imovina. -Imovina? -Imovina, a ne vlasništvo.
Žao mi je, pročitao sam je na nemačkom u originalu.
Ne radi se o knjizi. Reč je o idejama. I zvučite neposvećeno.
Posvećen sam slobodnom razmišljanju o tome kako da poboljšamo naš svet.
Zašto se ograničavati na jednu dogmu? -Vi ste fizičar. Vi birate pravila?
Ili iskoristite disciplinu da usmerite svoju energiju u napredak?
Volim malo manevarskog prostora. Ti uvek ideš po stranačkoj liniji.
Volim i ja svoj manevarski prostor.
Šta? Čekaj, čekaj, čekaj!
Neočekivano. -Šta? -Za fizičara. -Imate samo policu punu Frojda?
Pa, zapravo, moja pozadina je više... -Jungovska?
Poznajete analizu. -Kada sam bio postdiplomac na Kembridžu, imao sam malih problema.
Uješće te. -Pokušao sam da otrujem svog mentora. -Jesi li ga mrzeo?
Mnogo mi se dopao. -Samo je trebalo da se poševiš.
Mom psihologu je trebalo dve godine i ne mislim da je to tako sažeto izrazio.
Svi ste ubeđeni da ste komplikovaniji nego što jeste.
Svi smo mi proste duše, valjda. -Ja nisam.
Šta je ovo? -Na sanskritu. -Ti čitaš ovo? -Učim.
Pročitaj ovo.
E, u ovom delu, Višnu otkriva svojih mnogo ruku... -Ne.
Čitaj tekst.
„I postadoh Smrt,
Uništitelj svetova.“
Ovo će biti dovoljno.
Prestaće pre zore. Vazduh se hladi preko noći.
Baš pred zoru, prestane.
Dakle... Ženim se. -Frenk, čestitam!
Hvala, hvala. -Džeki? -Da, sa Džeki. A konobarica?
Opi, u pravu si. Popušta. Videću da li ima zvezda.
Sve tvoje priče o običnom čoveku. Ali Džeki nije dovoljno dobra za tebe?
Učlanili smo se u partiju, a ti ne kriješ svoje razočarenje. Zašto? To li samo ti radiš?
Ja se nisam učlanio u partiju, Frenk. I mislim ni ona nije trebalo da te ubeđuje.
Pola fakulteta su komunisti... -Ne ta polovina.
Ja sam tvoj brat Frenk, i želim da budeš oprezan.
A ja hoću da ti zavrnem vrat!
Neću živeti svoj život plašeći se da pogrešim.
Ako si ti srećan... i ja sam srećan.
Pa onda sam i ja srećan što si ti srećan što sam ja srećan.
Osećam kao da mogu da vidim onu mračnu zvezdu na kojoj radiš.
Ne možeš. To je i smisao. Gravitacija guta svetlost.
To je kao neka rupa u svemiru.
Je li Frenk dobro? -Da.
On samo ima usranog brata.
Ovde jeste posebno.
Kad sam bio klinac,
mislio sam da ako uspem da nađem način da kombinujem fiziku...
i Novi Meksiko, moj život bi bio savršen.
Malo udaljeno za to. -Da. Hajde da odspavamo.
Ta stona gora koju smo danas videli je jedno od mojih omiljenih mesta na svetu.
Sutra ćemo se popeti na nju. -Kako se zove?
Los Alamos.
Nisam očekivala da ću te videti danas.
Moram li da zakažem?
Hej, čekaj! -Alvarez?
Opi! Opi! -Šta? Šta je?
Uspeli su. Uspeli su. Han i Strasman iz Nemačke.
Pocepali su jezgro uranijuma. -Kako?
Bombardovanjem neutronima. -To je nuklearna fisija.
Uspeli su. Pocepali su atom. -Nije moguće...
Pokušaću da je reprodukujem.
Vidiš? Ne može da se uradi. -Vrlo elegantno.
Prilično jasno. Postoji samo jedan problem. -Gde?
Susedna vrata. Alvarez je to uradio.
Pogledaj! Ovi fisioni pulsevi su ogromni.
Video sam 30 takvih u proteklih 10 minuta.
Teorija će te samo odvesti dotle.
Tokom procesa...
dodatni neutroni prekipe, koji bi mogli da posluže za cepanje drugih atoma uranijuma.
Lančana reakcija. Misliš li ono što ja mislim?
Vi, ja, svaki drugi fizičar širom sveta želi da je vidi na delu.
Ja sam samo... Šta? O čemu svi razmišljamo?
O bombi, Alvarez.
O bombi.
Rekla sam ti, Roberte, više ne donosi jebeno cveće.
Ne razumem šta hoćeš od mene. -Ne želim ništa od tebe.
Kažeš to i onda zoveš. -Pa, ne odgovaraj.
Uvek ću odgovoriti.
U redu. Samo više ne donosi cveće.
Ne dolaziš?
Moraš da znaš kad si pobeđen, Roberte.
Nije tako jednostavno, Houk. -Ševalije! Drago mi je da te vidim.
Dr Barbara, drago mi je da vas vidim! Čuveni dr Openhajmer.
Ja sam Eltenton. Doćite. Molim vas Molim vas.
Možete li reći koju reč o organizovanom radu na kampusima? Da?
Prolazim, prolazim! Radim u Šelu.
Registrovali smo hemičare, inženjere.
Pa zašto ne i naučnike i akademsku zajednicu? -Opi! Opi! Opi!
Nastavnici su u sindikatu. Zašto ne i profesori?
Zar ne treba negde da budete? Lorense, akademici takođe imaju prava.
Vidi, nije to. Dolazi mi grupa.
Ostaću unutra. -Ne ovog puta.
Ričarde, dr Buš. Šta vas dvojicu dovodi na sever?
Ričarde, reci Rut da ću biti dole u ​​Pasadeni u četvrtak.
Rad o crnim rupama, objavljen je!
Gde Hartland? Nađite Hartlanda. Nađite Hartlanda!
1. septembar 1939. Svet će pamtiti ovaj dan.
O, Hartlande, naš rad. U štampi je.
Potisnuti ste.
HITLER NAPAO POLjSKU „Pobeda ili smrt za mene“
„Tokom bitke za Britaniju, sve više nisam osećao simpatije prema
politici neutralnosti koju su zastupali komunisti.“
Ali nakon što je Hitler napao Rusiju, a mi postali saveznici,
vraćaju li se te komunističke simpatije? -Ne.
„Moram jasno da naglasim da moje promenjeno gledište na Rusiju
nije značilo oštar raskid sa onima drugačijih stavova.
Godinu ili dve, u svom prošlom braku, moja žena Kiti je bila član Komunističke partije.“
Ovde držim dobre stvari. -Mislila sam ovo je kuća Tolmanovih.
Sa njima živim kada sam na Kalteku. -Da li vama dvoma treba nešto?
Sve je u redu, Ruti.
Dakle, ti si biolog.
Pa, nekako sam diplomirala i za domaćicu.
Možete li mi objasniti kvantnu mehaniku? Izgleda zbunjujuće.
Da, jeste.
Evo, ova čaša, ovo piće,
ova radna površina, naša tela...
Sve to.
Uglavnom je prazan prostor.
Grupacije malih energetskih talasa povezane zajedno. -Čime?
Silama privlačnosti dovoljno jakim da nas ubede...
da je ta materija čvrsta i zaustavlja moje telo da prođe kroz tvoje.
Vi ste udati za dr Harisona. -Ne baš udata.
Postoji neko prema kome osećam... -I ona se tako oseća? -Ponekad.
Ne dovoljno.
Znaš, idem u Novi Meksiko. Na moj ranč sa prijateljima.
Trebalo bi da dođeš. Mislio sam sa tvojim mužem.
I jesi. Jer znaš da to neće napraviti nikakvu razliku.
Zašto si se udala za njega? -Bila sam izgubljena, i... on je bio ljubazan.
Izgubljena? -Pa, moj prethodni muž je umro...
Sa 28 godina nisam baš bila vična da budem udovica.
Ko je tvoj prvi muž? -Niko. Moj drugi muž je bio Džo Dalet.
Bio je, novčano kao i ja, ali je organizovao sindikat u Jangstaunu u Ohaju. Zacopala se.
Koliko teško? -Dovoljno da provedem naredne četiri godine živeći od
pasulja i palačinki, deleći „Dejli Vorker“ na kapiji fabrike.
Sa 36 rekoh Džou da ne mogu više da trpim: „Napusti partiju.“
Posle godinu dana želela sam ga nazad. Njega, ne „Dejli Vorker“.
Kaže: „Pa, srećšu te na putu za Španiju.“
Otišao da se bori za republikance? -I onda je otišao u Brigade, a ja sam čekala. I...
Džo je poginuo čim je promolio glavu iz rova.
Ideologija je ubila Džoa. Ni za šta.
Španska republika nije ništa. -Moj muž je žrtvovao obe naše budućnosti
da bi sprečio da se jedan fašistički metak zabije u blatnjavu baru.
To je definicija ničega. -Izgleda malo suženo. -Pragmatično.
Sada sam ovde.
Gde god da je ovo.
Nisam želeo da to čuješ od bilo koga drugog.
Bar mi nisi doneo cveće.
Oboje znamo da nisam ono što želiš, Džin.
Da, ali se sada zatvaraju vrata.
Ne.
Što se mene tiče, ne.
Napumpao si je. Na brzinu.
Ne mogu zadržavati dobrog čoveka. -Mislila sam na nju.
Znala je šta želi. Šta je sa mužem?
Razgovarali smo sa njim. Razvode se.
Tako da možemo da se venčamo pre nego što počne da se primećuje.
Kako civilizovano.
Idiote. Ovo je tvoja zajednica.
Misliš da pravila ne važe i za zlatnog dečaka?
Briljantnost nadoknađuje dosta toga.
Nemoj otuđivati jedine ljude na svetu koji razumeju šta radiš.
Jednog dana, možda će ti zatrebati.
Savez arhitekata, inženjera, hemičara i tehničara!
LABORATORIJA ZA ZRAČENjE U SINDIKAT!
Lomanic? Koliko zarađuješ mesečno? -To nije poenta, Lorense.
Šta iko od vas ima zajedničko sa seljacima i lučkim radnicima?
Puno.
Svi napolje. Smesta!
Ti ne.
Šta radiš? -To je sindikat.
Pun komunista. -Pa šta? Nikad se nisam učlanio u Partiju.
Neće mi dozvoliti da te uvedem u projekat zbog ovog sranja.
Neće mi dozvoliti ni da ti kažem za projekat.
Znam ja šta je projekat. -Zaista? -Svi znamo za Ajnštajnovo i Silardovo upozorenje
Ruzveltu da bi Nemci mogli napraviti bombu, i znam šta znači za naciste da imaju bombu.
A ja ne? -Ne teraju tvoj narod u logore. Nego moj.
Misliš da im pričam o tvojoj politici?
Sledeći put kada se vraćaš kući sa sastanka, zašto ne pogledaš u retrovizor?
Slušaj zvukove na svojoj telefonskoj liniji i prestani da budeš tako prokleto naivan.
Zašto bi ih zanimalo šta radim?
Zato što nisi samo sebi važan, ti si zapravo važan.
Važi.
Shvatam. -Kad bi mogao da budeš malo... -Pragmatičniji.
Razgovaraću sa Lomanicom i ostalima. Ne moraš da brineš. Sređeno je.
Lorense.
Onda dobrodošao u rat.
„Popunio sam svoj prvi bezbednosni upitnik i bio obavešten da moja povezanost
sa levičarskim grupama ne bi bila prepreka mom radu na atomskom programu“.
Zašto njegova druženja sa komunistima nisu viđena kao bezbednosni rizik tokom rata?
Senatore, nikako ne mogu da govorim
o bezbednosnom odobrenju izdatom godinama pre nego što sam upoznao čoveka. -Dobro. A posle?
Posle rata, dr Openhajmer je bio najcenjeniji naučni glas na svetu.
Zato sam ga zamolio da vodi Institut.
Zato je savetovao Komisiju za atomsku energiju. Jednostavno tako.
Zaista me optužuju za...
Mislim da samo žele da znaju šta se dogodilo između 1947. i 1954.
da biste se predomislili o Openhajmerovom sigurnosnom odobrenju. -Nisam.
Bio sam predsedavajući AEC-a, ali to nisam bio ja
koji je podigao optužbe protiv Roberta. -Ko?
Neki bivši zaposleni Združenog kongresnog komiteta.
On je besni antikomunista prezimena Borden.
Pisao je FBI-u zahtevajući od njih da preduzmu akciju.
FBI? Zašto ne ode u AEC direktno? -I da ga uhvate kako drži nož.
Šta je Borden imao protiv Openhajmera? -Ovo je Makartijeva era.
Ljude su progonili s posla zbog bilo kakvog nagoveštaja crvenog u njima.
Čitajući Openhajmerov bezbednosni dosije njegovog brata komuniste,
snaje, verenice, najbolje drugarice, žene.
To je bez računanja incidenta sa Ševalijeom.
Kako je Borden imao pristup Openhajmerovom bezbednosnom dosijeu?
Zato što mu ga je neko dao.
Neko ko bi želeo da se Robert ućutka. -Ko? -Ko zna?
Robert nije vodio računa da ne uznemiri moćnike u Vašingtonu.
Njegovo mišljenje o atomki postalo je konačno,
a on nije uvek bio strpljiv prema nama smrtnicima.
Imao sam dosta grubog tretmana. Postojao je...
AEC je glasala o izvozu izotopa u Norvešku,
i oni su namestili Roberta da izgledam kao budala.
Ali dr Openhajmeru, već smo čuli od admirala Stroza da bi ovi izotopi
bili korisni našim neprijateljima u proizvodnji atomskih oružja.
Kongresmene, biste mogli koristiti lopatu u pravljenju atomskog oružja? Zapravo, da.
Biste mogli koristiti flašu piva za pravljenje atomskog oružja? Zapravo, da.
Tvrdim da su izotopi manje korisni od elektronskih komponenti,
ali korisniji od sendviča!
Genije nije garancija mudrosti.
Kako je ovaj čovek, koji je toliko video, mogao biti tako slep?
Kiti?
Kiti? Kiti?
Projekat. Upao sam.
Upao sam. -Hajde da proslavimo.
Zar ne bi trebalo da ideš k njemu?
Zovem ga ceo jebeni dan.
Ne znam kako da kažem ovo. Sramota me je da pitam.
Bilo šta. -Uzmi Pitera. -Naravno.
Na neko vreme, Houk. Neko vreme.
Da li Kiti zna da si ovde? -Da, naravno da zna.
Naravno da zna. Mi smo grozni ljudi.
Sebični, grozni ljudi.
Zaboravi da sam pitao. -Sebični, grozni ljudi...
ne znaju da su sebični i grozni. Sedi, sedi, sedi.
Roberte, ti vidiš dalje od sveta u kome živimo.
Za to se mora platiti cena. Naravno, mi ćemo ti pomoći.
Sve se menja, Roberte. -Imati dete će zauvek promeniti...
Svet se okreće u nekom novom pravcu.
Ponovo se formira.
Ovo je tvoj trenutak.
Sastavljamo ekipu za istraživanje... -Mi ne bi trebalo ništa da radimo. Ti bi trebalo.
Lorens to neće uspeti. Ili Tolman, ili Rabi. Ti hoćeš.
Ko su uniformisani? -Mislio sam da ti možda znaš.
Doktore Openhajmeru.
Ja sam pukovnik Gouvs. Ovo je potpukovnik Nikols.
Dajte to na hemijsko čišćenje.
Pa, ako se tako ponašate...
prema potpukovniku, ne bih voleo da vidim kako tretirate skromnog fizičara.
Ako ikada sretnem takvog, obavestiću vas. -Auć.
Strah od borbi širom sveta, ali moram da ostanem u Vašingtonu. -Zašto?
Sagradio sam Pentagon. Vrhu se to toliko sviđa
da su me naterali da preuzmem Menhetn inženjerski okrug.
Što je? -Budi pametnjaković. Ti prokleto dobro znaš šta je to.
Vi i polovina svakog odeljenja za fiziku širom zemlje; to je problem broj jedan.
Mislio sam da će problem broj jedan biti nalaženje dovoljno rude uranijuma.
1200 tona. Kupio sam na dan kada sam preuzeo vođstvo. -Obrada?
Baš sam položio kamen temeljac u Ouk Ridžu u Tenesiju.
Pa sada tražim direktora projekta. -I moje ime se pojavilo.
Jok.
Iako ste doneli kvantnu fiziku u Ameriku, što me je zainteresovalo.
I šta ste saznali?
Ti si diletant, ženskaroš, osumnjičeni komunista.
Ja sam Nju Dil demokrata. -Rekao sam "osumnjičeni".
Nestabilan, teatralan, egoističan, neurotičan.
Ništa dobro, ne. Čak ni „on je izvanredan, ali...“
Izvanrednost se podrazumeva u vašem krugu, tako da ne.
Jedina osoba koja je imala išta dobro da kaže bio je Ričard Tolman.
Tolman misli da imate integritet, ali...
Deluje mi i kao momak koji zna više o nauci nego ljudima.
Ali ipak ste ovde. Ne prihvatate mnogo na poverenje.
Ne prihvatam ništa na poverenje.
Zašto nemate Nobelovu nagradu? -Zašto niste general?
Postaću zbog ovog. -Možda sam i ja iste sreće.
Nobelova nagrada za pravljenje bombe? -Alfred Nobel je izumeo dinamit.
Pa kako biste postupili?
Govorite o pretvaranju teorije u praktičan sistem oružja
brže od nacista. -Koji imaju prednost od 12 meseci.
18 meseci. -Kako to možete znati?
Mi smo istražili brze neutrone za šest meseci.
A čovek kog su garant stavili na čelo će uspeti odmah.
Koga su stavili na čelo? -Vernera Hajzenberga.
On ima najintuitivnije razumevanje strukture atoma koje sam ikada video.
Znate njegov rad? -Znam njega, kao i Valtera Botea.
fon Vajczekera, Dibnera. U trci napravo, Nemci pobeđuju.
Imamo jednu nadu. -Koja je?
Antisemitizam.
Šta?
Hitler je kvantnu fiziku nazvao „jevrejskom naukom“ pravo u Ajnštajnovo lice.
Naša jedina nada je da je Hitler toliko zaslepljen mržnjom,
da uskrati Hajzenbergu prave resurse, jer će trebati ogromni resursi.
Da naši najbolji naučnici rade zajedno. A sada su rasuti.
Što nam daje odvojenost.
Svi umovi moraju da uvide čitav zadatak da bi efikasno doprineli.
Loša bezbednost nas možda košta trke. Neefikasnost hoće.
Nemci ionako znaju više od nas. -Rusi ne znaju.
Podsetite me, s kim smo mi u ratu?
Neko sa vašom prošlošću ne želi da bude viđen kako
umanjuje važnost bezbednosti od naših komunističkih saveznika.
Ubedili ste me, ali ne. -Ne možeš da mi kažeš ne.
Moj posao je da ti kažem ne i da grešiš.
Dakle, sada imaš posao? -Pa, razmatram o tome.
Počinjem da uviđam odakle ti reputacija.
Moj omiljeni odgovor: „Openhajmer ne bi mogao ni da vodi štand za hamburgere.“
Ne bih mogao.
Ali mogu da vodim projekat Menhetn.
Postoji način da se stvari uravnoteže.
Držite laboratoriju za zračenje ovde na Berkliju pod Lorensom.
Metaluršku laboratoriju u Čikagu pod Silardom.
Rafineriju velikih razmera, gde si rekao, u Tenesiju?
I Henfordu. -I Henfordu.
Sve američke industrijske, rudarske, naučne inovacije,
povezane železnicom, fokusirane su na jedan cilj, jednu tačku u prostoru i vremenu.
I susreću se ovde, u tajnoj laboratoriji. Usred ničega,
sigurna, samodovoljna. Oprema, stanovanje, sve.
Držite sve tamo dok se ne završi. Trebaće im škola, prodavnice, crkva.
Zašto? -Ako ne damo naučnicima da dovedu svoje porodice, nećemo dobiti najbolje.
Želite bezbednost ugrađenu u grad? Izgradite ga brzo. -Gde?
Dobrodošli na Los Alamos. Vidite, evo škole za dečake koju ćemo morati da preuzmemo,
a lokalni Indijanci se ljute za groblje, ali...
Ali osim toga, ništa. Četrdeset milja, u bilo kom pravcu.
Moraćemo da pronađemo savršeno mesto. -Za? -Uspeh.
Izgradite mu grad. Brzo.
Hajde da regrutujemo neke naučnike. -Zašto bih napustio svoju porodicu?
Rekao sam ti, možeš da dovedeš svoju porodicu. -Ja nisam vojnik, Opi? -Vojnik?
On je general, imam sve vojnike koji mi trebaju. Šta da im kažem?
Hajzenberg, Dibner, Bote i Bor. Šta je zajedničko ovim muškarcima?
Najveći umovi atomske teorije. -Da i...?
Koliko god hoćeš. Dok ne osetiš moju čizmu na svojim jajima.
Ti poznaješ izotope a ti eksplozive bolje od bilo koga na svetu.
Ali ne možeš nam reći šta radiš.
Ne znam. -Nacisti ih imaju. -Nils Bor je u Kopenhagenu...
Pod nacističkom okupacijom. Ne štampaju li novine u Prinstonu?
Zašto bismo išli usred ničega ko zna koliko dugo?
Na godinu, dve ili tri?
Generale, možete li... da nam date trenutak?
Radi se o oslobađanju jake sile...
pre nego što to urade nacisti. -O Bože.
Nils neće raditi za naciste. -Ne, nikada. Ali ga oni imaju, a mi ne.
Zato si mi potreban. -Zašto misliš da bih to uradio? -Zašto? Zašto?
Šta ako je ovo najvažnija jebena stvar koja će se ikad desiti u istoriji sveta? Šta onda?
Jebote.
Neće me primiti na ovaj projekat.
A padanje bezbednosne provere nije dobro za karijeru čak ni posle rata.
Dakle, vi ste saputnik. Pa šta?
Ovo je vanredno stanje. Imam i ja prljav veš, a postavili su me za glavnog.
Potrebni smo im. -Dok više nismo.
Ima li šanse da izvučemo Bora iz Danske?
Piši propalo. Proverio sam sa Britancima.
Dok ne vratimo savezničke čizme na kontinent, prosto nema šanse.
Da li je on toliko važan? -Koliko ljudi znate koji su dokazali da je Ajnštajn pogrešio?
Znate, zaista bi bilo brže uzeti avion.
Ne, avion je previše rizičan. Potrebni smo državi.
Momci sa Harvarda, kažu da je zgrada premala za ovaj ciklotron.
Udružite ih sa arhitektama.
Kada bi ovo mesto trebalo da se otvori?
Za dva meseca.
Roberte, ti si veliki improvizator, ali ovo...
ne možeš sve u svojoj glavi.
Četiri odseka. Eksperimentalni, teorijski,
metalurški. -Ko vodi teorijski?
Ja. -Toga sam se i plašio. Previše si rastrgnut.
Onda ti uzmi teoretski.
Ne dolazim ovde, Roberte.
Zašto ne?
Bacaš bombu, a ona pada i na krive i nedužne.
Ne želim da vrhunac tri veka fizike bude oružje za masovno uništenje.
Izi, ne znam da li nam se može poveriti takvo oružje,
ali znam da se nacistima ne može.
Nemamo izbora.
Druga stvar koju treba da uradiš je da imenuješ Hansa Betea da vodi teorijski odsek.
Čekaj. Šta je bilo prvo?
Skini tu smešnu uniformu. Ti si naučnik.
Gouvs insistira da mu se pridružimo. -Reci Gouvsu da se posere u svoj šešir.
Potrebni smo im takvi kakvi jesmo. Zato budi svoj. Samo bolji.
Ovo je jedini ključ. I Teler je već ovde.
Mogu li da ga uvedem? -Ne, sačekajmo ostale.
Hajde da počnemo. -Zdravo, Edvarde. -Da?
Gospodo, radićemo ovde dok se T-sekcija na Los Alamosu ne završi.
Edvarde, mogu li? -Ovo je važnije.
Kada sam proračunao lančanu reakciju, naišao sam na prilično strašnu mogućnost.
Ne, ovo ne može biti tačno. Pokaži mi kako si uradio svoje proračune. -Da.
Ovo je fantazija. Telerove kalkulacije ne mogu biti tačne.
Odradi ih sam, dok sam ja na Prinstonu. -Za šta? -Da razgovaram sa Ajnštajnom.
Ali između vas dvojice nema mnogo zajedničkog.
Zato i treba da dobijem njegovo viđenje.
Alberte.
Oh, dr Openhajmeru. Jeste li upoznali dr Gedela?
Većinom ovde šetamo.
Drveće je najinspirativnija struktura.
Alberte, možemo li da popričamo? -Naravno. Izvinite.
Nekih dana Kurt odbija da jede.
Čak i u Prinstonu je uveren da mu nacisti mogu otrovati hranu.
Šta?
Čiji je ovo rad? -Telerov.
Šta ti misliš o tome?
Neutroni udaraju u jezgro, oslobađajući neutrone koji udaraju u druga jezgra.
Kritičnost, tačka bez povratka, ogromna eksplozivna sila.
Ali ovoga puta lančana reakcija ne prestaje.
To bi zapalilo atmosferu.
Ako detoniramo atomski uređaj, mogli bismo pokrenuti lančanu reakciju koja...
uništava svet.
Dakle, tu smo?
Izgubljeni u svom kvantnom svetu verovatnoća u potrazi za sigurnošću.
Možete li sami da izvršite proračune? -Ne, ne.
Jedino što ti i ja imamo zajedničko je prezir prema matematici.
Ko radi na ovome u Berkliju? -Hans Bete.
Pa, doći ćeš do istine.
A ako je istina katastrofalna?
Onda prestaneš i podeliš svoja otkrića sa nacistima.
Tako da nijedna strana ne uništi svet.
Roberte, ovo je tvoje. Ne moje.
Teler nije u pravu. On nije u pravu.
Kada znate Telerove kritične pretpostavke, prava slika se pojavljuje.
Suština? -Šanse za nekontrolisanu nuklearnu reakciju su blizu nule.
Blizu nule?
Opi, ovo su dobre vesti.
Možeš li ponovo da ih odradiš? -Ne, dobićeš isti odgovor.
Da bi zaista detonirao jednu od njih, najbolja opcija koju dobijaš je ovo.
Blizu nule.
Teorija će te odvesti samo toliko daleko, zar ne?
Zdravo! -Ćao! -Nedostajao nam je. -Hoćeš da ga usvojiš? -Ma ona se šali.
Hteli smo da te vidimo pre nego što odemo... na nepoznate predele.
Znaš na koga sam naleteo pre neki dan? Eltentona.
Hemičar iz Šela, tip iz sindikata?
Da. F.A.E.C.T. momak.
Kukao je kako se nosimo sa ratom. -Kako to?
Nedostatak saradnje sa našim saveznicima.
Očigledno, vlada ne deli nikakvo istraživanje sa Rusima.
Rekao je da većina naučnika misli da je politika glupa.
Je li? -Da.
On je napomenuo da ako neko ima nešto što želi da prenese,
zaobilazeći službene kanale, da bi on mogao pomoći.
To bi bila izdaja. -Da naravno.
Samo sam mislio da treba da znaš.
Derište je dole. Gde su martiniji?
Stižu.
„Tu se razgovor završio. Ništa u našem dugogodišnjem prijateljstvu
bi me navelo da verujem da je Ševalije zapravo tražio informacije.
A siguran sam da on nije imao pojma o poslu kojim sam se bavio.
Odavno mi je jasno da je trebalo odmah da prijavim taj incident.“
Openhajmerova situacija naglašava napetost između
naučnika i bezbednosnog aparata, u nadi da će naučiti kako
se nominovani vlada takvim pitanjima tokom svog vremena u AEC-u.
Imaćemo naučnika koji će se pojaviti pred komitetom.
Koga dovode? -Nisu rekli.
Gospodine predsedavajući, ako mogu, ja sam nominovan za sekretara za trgovinu.
Zašto tražite mišljenje naučnika?
Ovo je mesto u kabinetu, admirale. Tražimo širok spektar mišljenja.
Želeo bih da znam ime naučnika koji svedoči.
Tražio bih priliku da unakrsno ispitujem. -Ovo nije sud.
Formalnost, a? -Nijedan kandidat za predsednički kabinet nije bio nepotvrđen
od 1925. Ovako se igra.
To vam je rešeno, Luise. Zato igrajte lepo. Dovode naučnika, pa šta?
Ne poznajete naučnike kao ja, savetniče.
Zameraju svakom ko preispituje njihov sud, posebno ako niste jedan od njih.
Bio sam na čelu AEC-a. Lako me je okriviti za ono što se desilo Robertu.
Ne smemo dati da Senat misli da vas naučna zajednica ne podržava, gospodine.
Ili da napravimo zaokret? -Ka čemu? -I prihvatimo to.
„Borio sam se sa Openhajmerom, a SAD su pobedile.“ Mislim da ne treba ići tamo.
Koga možemo zvati ko zna šta se zaista dogodilo? -Telera. -Ostaviće utisak.
Možete naći ime naučnika kog su zvali? -Verovatno.
Saznajte da li je bio u Čikagu, ili Los Alamosu tokom rata. -Zašto je to važno?
Ako je on bio u Čikagu radio je pod Silardom i Fermijem.
Imali su Opijev kult u Los Alamosu. Robert je napravio to vražje mesto.
Bio je osnivač, gradonačelnik i šerif. Sve u jednom.
Sad još samo fali salun.
Nema kuhinje.
Stvarno? Popravićemo to.
Bodljikava žica? Pištolji?
Opi. -Mi smo u ratu, Hans.
Halifaks, 1917. godine.
Teretni brod sa municijom eksplodira u luci.
Ogromna i iznenadna hemijska reakcija.
Najveća eksplozija koju je napravio čovek u istoriji.
Hajde sada da izračunamo koliko bi to bilo razornije da je nuklearna,
a ne hemijska reakcija, izražavajući snagu u tonama TNT-a.
Ali to bi bilo u hiljadama. -Pa dobro...
Onda u kilotonama.
Koristeći U-235, bombi će trebati...
Žao mi je.
„Gedžetu“ će biti potrebna sfera od 15 kilograma otprilike ove veličine.
Ili koristeći plutonijum, kuglu od 4.5 kilograma.
Evo količine uranijuma koju je Ouk Ridž rafinisao celog prošlog meseca.
A fabrika u Hanfordu je proizvela ovoliko plutonijuma.
Sada, ako možemo da obogatimo ovu količinu, treba nam je način da je detoniramo.
Jesmo li ti dosadni, Edvarde? -Malo, da.
Mogu li da pitam zašto? -Svi smo ušli u ovu sobu znajući da je fisiona bomba moguća.
Kako bi bilo da je napustimo sa nečim novim? -Kao na primer?
Umesto uranijuma ili plutonijuma, koristićemo vodonik.
Teški vodonik, deuterijum.
Vidite, sabijamo atome, pod velikim pritiskom, da izazovemo reakciju fuzije.
I dobićemo ne kilotone, već megatone.
Okej, sačekaj, sačekaj. Ali kako stvaraš silu dovoljnu za spajanje atoma vodonika?
Malom fisionom bombom. -Tu smo!
Pošto će nam ionako trebati jedna, vraćamo se poslu koji je pri ruci...
Pitanje izotopa vam nije bilo najvažnije neslaganje u politici sa dr Openhajmerom.
Bila je to hidrogenska bomba, zar ne?
Kao kolege, složili smo se da se ne slažemo oko mnogo stvari.
A jedna od njih je bila potreba za programom H-bombe, da.
Hvala. Saziv po kratkom postupku. Ne mogu da verujem.
Pa, evo nas. Uhodajte me, šta imamo?
Jedan od naših B-29 iznad severnog Pacifika je otkrio radijaciju.
Imamo li filter papir? -Nema sumnje šta je ovo.
Bela kuća kaže da postoji sumnja. -Pusta želja, bojim se.
Da li su to filter papiri za detekciju dugog dometa?
To je atomski test.
Rusi imaju bombu. Trebalo bi da smo godinama ispred njih, ali...
Šta ste radili na Los Alamosu? Da li je obezbeđenje bilo labavo?
Naravno da nije. Nisi bio tamo. -Oprostite mi, doktore.
Ali ja sam bio tamo.
Sada se može razmotriti stvarna mehanika detonacije.
Neka ideja? -Ja ovo zovem napucavanje.
Ispali se komad fisionog materijala u veću sferu dovoljnom silom da postigne kritičnost.
Šta mislimo? Bilo ko? -Razmišljao sam o imploziji.
Eksplozivi oko sfere eksplodiraju prema unutra, pritiskajući materijal.
Voleo bih da istražim tu ideju. -Razgovaraću sa oružarnicom.
Okej, dižeš stvari u vazduh. -Napredak? -I meni je drago da te vidim.
Upoznajte britanski kontingent. Dr Openhajmeru, Klaus Fuks.
Koliko dugo si Britanac? -Otkad je Hitler rekao da nisam Nemac.
Ah, dođi da radiš za Los Alamos. Škola radi.
Bar. Uvek otvoren.
I smislio sam način da smanjim pomoćno osoblje.
Je li to? -Gospođa Serber, da.
Ponudio sam poslove svim ženama muškaraca u biblioteci, za proračune.
Smanjimo osoblje, držimo porodice na okupu.
Da li su one kvalifikovane? -Ne zezaj. To su neki od najsjajnijih umova u zajednici.
I one su već proverene?
Obavestio sam gen. Gouvsa da ste držali više međudivizionih diskusija svake noći.
Ugasi ih. Odvojenost je ključ za održavanje bezbednosti... -Samo šefovi odseka.
Koji komuniciraju sa podređenima.
Ti ljudi nisu glupi. Biće diskretni. -Ne sviđa mi se.
Ne voliš ništa dovoljno da to bude pošten test.
Jednom nedeljno. Samo šefovi odseka.
Hoću da dovedem mog brata ovde. -Ne.
Her Nikols?
Još nisam čuo da je moja bezbednosna dozvola odobrena.
Nije. -Sutra idem u Čikago. -Neka sačeka.
Svesni ste da nacisti imaju dvogodišnju prednost?
Dr Openhajmeru, nije moja greška što je teško dobiti vaše bezbednosno odobrenje. Vaša je.
Možda nije vaša greška, ali je vaš problem. Jer ja idem.
I koliko je ljudi bilo u ovim... otvorenim...
diskusijama? -Previše. Odvojenost je trebalo da bude protokol.
Bili smo u trci protiv nacista. -Sada je trka protiv Sovjeta.
Ne, osim ako je ne započnemo. -Roberte, upravo su upalili inicijalnu kapislu.
Kakva je priroda uređaja koji su detonirali?
Podaci ukazuju da je to možda bio uređaj za imploziju plutonijuma.
Kao onaj koji ste napravili na Los Alamosu.
Rusi imaju bombu. Truman treba da zna šta je sledeće.
Šta je sledeće? Pregovori o oružju. -Razgovori o oružju. -Očigledno.
Šta je sa „Superom“? Da li Truman uopšte zna za to? Da li smo ga obavestili o tome?
Ne posebno. Još uvek ne znamo da li je hidrogenska bomba tehnički izvodljiva.
Koliko sam shvatio Teler je to predložio?
Da. -Na Los Alamosu? -Njegovi dizajni su oduvek bili skroz nepraktični.
Morao bi da je isporučiš volovskom zapregom, a ne avionom.
Opi! -Dakle, dr Lorense, imate li komentar?
Ne.
Jer ako nas ovo može ponovo staviti ispred,
predsednik Sjedinjenih Država treba da zna za to.
A ako Rusi znaju za to već od špijuna
iz Los Alamosa, onda moramo da krenemo.
Nema dokaza da je bio špijun na Los Alamosu. -Roberte.
Stavili su ga ispod fudbalskog stadiona? -Polje se više ne koristi.
Divota.
Opi! -Dr. Fermi.
Kako si?
Čujem da imaš mali grad. -Da, dođi i vidi.
Ko bi ostao čistih misli na takvom mestu?
Svi će poludeti.
Hvala ti na uzdanje u nas, Silarde.
Da li nam je to zaista potrebno u zapisniku?
Zar nećeš isprobati? -I jesmo.
Prva samoodrživa nuklearna lančana reakcija.
Zar ti Gouvs nije rekao? -Ne.
Dr Openhajmeru? Pokušala sam sa osobljem. Pitala sam da li mogu da kucam.
Možeš li? -Harvard je to zaboravio da predaje na osnovnim studijama hemije.
Komptone, stavi g-đu Hornig ovde u tim za plutonijum.
Šta ste dođavola radili u Čikagu? -Posetili metaluršku laboratoriju. -Zašto?
Ne možeš to da uradiš. -Imamo sva prava.
Imaš prava koja ti ja dam. Ni manje ni više.
Mi smo odrasli koji pokušavamo da vodimo projekat ovde. Ovo je smešno. Reci mu!
Odvojenost je protokol sa kojim smo se složili.
Dosta je bilo ove ludnice. Niko ne može da radi pod ovim uslovima.
Znate šta? Generalisimuse, dajem otkaz!
Hvala ni za šta.
Bolje bez njega.
Zar nisi više zabrinut za njegovu diskreciju tamo?
Ubićemo ga.
Ne, šalim se. On mrzi mene, ne Ameriku.
Znate, generale, nemaju svi poluge za povlačenje kao ja.
Mislim da ne razumem.
Nisi me zaposlio uprkos mojoj levičarskoj prošlosti. Unajmio si me baš zbog toga.
Da bi mogao da me kontrolišeš.
Ne, nisam tako suptilan. Ja sam samo skromni vojnik.
Niti si skroman, niti samo vojnik. Studirali ste inženjerstvo na MIT-u.
Kriv sam. -Sad se razumemo, možda mi možeš srediti moju sigurnosnu dozvolu,
pa da mogu da napravim ovo čudo za tebe.
Gen. Gouvs, da li ste bili svesni levičarskih sklonosti dr Openhajmera kad ste ga uposlili?
Bio sam svestan da postoje sumnje na njega. I da ima veoma ekstremno liberalno poreklo.
Da li bi, po Vašem mišljenju, ikada svesno počinio nelojalan čin?
Bio bih zapanjen da jeste. -Dakle, imali ste potpuno poverenje u njegov integritet?
U Los Alamosu, da. Tu sam ga i stvarno upoznao.
Znate li da su vaše kolege na projektu govorile da ne izdate dozvolu dr Openhajmera?
Nisu mogli, niti su hteli, da mu odobre dok ja nisam insistirao.
I može se reći da ste prilično dobro znali za bezbednosni dosije dr Openhajmera. -Jesam.
Onda na samo jedno pitanje mi danas treba odgovor.
Sa trenutnim smernicama AEC-a, da li biste danas odobrili dozvolu dr Openhajmeru?
Imate li smernice?
Po trenutnim smernicama AEC-a, da li biste danas odobrili dozvolu doktoru Openhajmeru?
Fizika i Novi Meksiko, a?
Bože moj. Kakav trik.
Zato vam je potrebna veza. -Postavljam Lomanica.
Bićeš dobro. Ovuda, gospodo.
Dr. Lorense. -Lesli.
Da vas podsetim o čemu smo razgovarali na Berkliju. -Odvojenost, potpuno jasno.
Pozdrav iz Berklija.
Ovde sam da vas obavestim o našem napretku i zatražim vaš doprinos.
Da bih to uradio, podeliću nekoliko stvari za koje mi je gen. Grouvs rekao da ne smem.
Izvinite Generale, rekao sam da razumem, ali ne i da sam pristao.
Gospodo, na posao!
Bilo je glasina o špijunaži. -Neosnovanih. -Na Los Alamosu. -Nepotkrepljenih.
a rečeno mi je da su na projektu bili komunisti. -Da li biste svesno zaposlili...
Samo hoću da znam, je li neko od njih bio deo rasprava o „Superu“?
Čini mi se da si tražio da ti brat dođe na Los Alamos.
Moj brat je do tada napustio Partiju. -A Lomanic?
Lomanic nikada nije bio zaposlen na Los Alamosu. Bio je veza.
Obezbeđenje strogo, kao što pukovnik Nikols dobro zna.
Bilo je najstrože shodno uključenim ličnostima, ali bilo je pokušaja.
Šta to treba da znači? -Svi smo pročitali njegov dosije ovde.
Da li treba da pričamo o Džin Tatlok?
Ili incidentu sa Ševalijeom?
Izvinite me.
G. Lomanic, linija jedan!
Zdravo, Rosi. Šta? Okej, samo se smiri.
Još jedna brljotina. Lomanic je upravo regrutovan. -U ratu smo, doktore.
Ne budi seronja, Nikols. Treba nam ovo dete. Sredi to, hoćeš li?
Nije greška. Vaš prijatelj Lomanic sindikalizuje laboratoriju za zračenje.
Obećao je da će prekinuti sve to. -Pa, nije.
Bezbednjak na Berkliju brine zbog komunističke infiltracije
preko tog sindikata, F.A... -F.A.E.C.T.
Kad budem bio tamo sledeće nedelje, navratiću da ga vidim.
Vaše Q-odobrenje je stiglo.
Važno je da ne održavate ili obnavljate sumnjiva poznanstva.
Doktore, jeste li mislili da je družba osobe na tajnom ratnom poslu i komunista opasna?
Moja svest o opasnosti danas bi bila veća.
Pošteno je reći da ste tokom ratnih godina
smatrali da su takvi kontakti potencijalno opasni.
Ili mogućno opasni, da. -Čekajte, stvarno!
Poznati komunisti.
Pogledajte...
Već dugo imam mnogo tajni u glavi.
Nema veze sa kim se družim, ne pričam o tim tajnama.
Rekli ste u svojoj izjavi da ste morali da vidite Džin Tatlok 1943. godine.
Otišao si...
bez reči. Šta si mislio da će mi to učiniti?
Pisao sam ti. -Stranice ničega.
Gde si otišao?
Ne mogu ti reći. -Zašto ne? -Zato što si komunista.
Zašto ste morali da je vidite?
Pokazala je veliku želju da me vidi pre nego što smo otišli.
Tada nisam mogao, ali sam osećao da mora da me vidi.
Bila je na psihijatrijskom lečenju. Bila je krajnje nesrećna.
Da li ste saznali zašto je morala baš vas da vidi?
Zato što je još uvek bila zaljubljena u mene.
Proveli ste noć zajedno, zar ne?
Da.
Upadneš i iskočiš iz mog života i ne moraš da mi govoriš zašto.
E to je moć. -Nije da uživam.
Radije bih bio ovde za tebe koliko ti treba.
Ali sada imaš druge prioritete. -Imam ženu i dete.
To nije ono o čemu ni jedan od nas ne priča.
Džin, zamolila si me da dođem.
I drago mi je što jesam. Ali ne mogu da te vidim ponovo.
Ali šta ako mi zatrebaš?
Rekao si da ćeš uvek odgovarati.
Ni reč?
Mislite da je to u skladu s bezbednošću?
U stvari, bilo je. Ni reči.
Kada ste je videli posle toga?
Nikad je više nisam video.
Mogu da stignem poslednjim vozom za Prinston.
Kiti, nisam rekao ništa što ti već nisam rekao.
Danas si to rekao istoriji, zar ne? -Ovo je zatvoreno saslušanje.
Ako oni ne objave transkript, sigurna sam ti hoćeš.
Bio sam pod zakletvom. -Ti si bio meni zavetovan kad si otišao kod Džin.
Znaš... sediš tu, dan za danom,
dopuštajuću im da rasparčaju naše živote.
Ali zašto se ne boriš?
Roberte, ja je ne puštam ovde više.
Dr Openhajmeru! Čast mi je. Molim vas, sedite.
Samo sam hteo da proverim da li treba...
da pričam s Lomanicom dok sam tu, znajući tvoju brigu.
To je zaista na vama, profesore, ali bih bio oprezan. -Primljeno k znanju.
Što se tiče sindikata, htedoh da te upozorim na čoveka s prezimenom Eltenton. -Upozorite?
Da, samo da bi mogao sve nas da posmatra.
Voleo bih da dobijem više detalja.
Sada imam sastanak, a sutra rano odlazim.
Vratite se kad možete. Pošto sada nemate vremena.
Vratio si se sledećeg jutra. -Jesam. Morao sam, zaista.
Ovog puta je bio još jedan čovek.
Rekao je da se zove Paš. -Paš? Upoznao si pukovnika Paša?
Pukovniče Paš, da li biste mogli da pročitate vaš zapisnik za 29. jun 1943. godine?
„Rezultati nadzora nad subjektom ukazuju na dalje moguće veze sa Komunističkom partijom.
Subjekt se sreo i zadržao dugo sa izvesnom Džin Tatlok, komunistom, dosije u prilogu.“
Subjekat je dr Openhajmer? -Da. -Koga niste upoznali? -Ne tada, ali ubrzo posle.
On je šef obezbeđenja. Trebalo bi da ga znam?
Ne, on bi trebalo tebe da poznaje. Nikad te ne bih stavio u sobu sa Pašom.
Što da ne? -Kada je Paš prvi put čuo za Lomanica, rekao je FBI-u
da će ga kidnapovati, izvesti na čamac i ispitati ga na ruski način.
Gen. Grouvs mi je poverio određenu obavezu, a to je kao da imam dete, a ne vidim ga,
daljinskim upravljačem.
Dakle, vas upoznati je zaista...
Neću vam oduzeti previše vremena. -O, ne. U koje god vreme izaberete.
G. Džonson mi je pomenuo jučerašnji razgovor koji me vrlo zainteresovao. I brinuo ceo dan.
Da, ali nisam želeo da razgovaram sa Lomanicom bez ovlašćenja.
To nije moj poseban interes. To je nešto malo više...
po mom mišljenju, više ozbiljno.
A kada je FBI istakao da takve informacije neće biti prihvatljive na sudu,
Paš je jasno predočio da nema nameru da ostavi nijednog svedoka za tužilaštvo.
FBI ga je odgovorio, ali to je čovek sa kojim se mačuješ.
Nalazim da ste čuli da ima i drugih strana zainteresovanih za laboratoriju za zračenje.
Čovek vezan za sovjetskog konzula je pokazao, preko posrednika, ljudima na ovom projektu,
da je u poziciji da prenosi informacije.
Pa, zašto bi neko na projektu to želeo da uradi?
Iskreno, vidim da bi moglo biti argumenata za vrhovnog komandanta
da obavesti Ruse, oni su ipak naši saveznici.
Ali ne sviđa mi se ideja da se to radi iza leđa.
Možda ne bi škodilo da budete u pripravnosti. -I to si rekao Pašu?
Pokušavao sam da to stavim u kontekst „Rusija nije Nemačka.“
Boris Paš je sin ruskog pravoslavnog episkopa.
Rođen je ovde, ali se 1918. vratio u Rusiju da se bori protiv boljševika.
Ovo je čovek koji je svojim rukama ubijao komuniste.
Ne sudim ja o tome ko treba da ima informacije ili ne.
Moje je da sprečim da se to odvija ilegalno.
Možete li biti malo konkretniji?
Postoji čovek čije ime mi je pomenuto par puta, Eltonton.
Verujem da je hemičar koji radi u Šelu.
Razgovarao je sa svojim prijateljem koji je poznanik nekog na projektu.
I mislio si da će Paš biti zadovoljan time?
Pokušavao sam da im dam Eltontona bez otvaranja konzerve crva.
Ispričao sam im lovačku priču. -Da li ste lagali i generala Gouvsa? -Ne.
Priznao sam mu da sam lagao Paša.
Da li se sećate njegovog razgovora o incidentu sa Ševalijeom?
Video sam toliko mnogo verzija toga.
Ranije nisam bio zbunjen, ali sada sigurno postajem.
I koji je bio vaš zaključak? -Da je bio pod uticajem
tipičnog stava američkog školarca; da ima nečeg lošeg u tužakanju prijatelja.
Pa, sada, da li možemo da znamo preko koga je uspostavljen kontakt?
To bi uključilo ljude koje ne bi trebalo uključiti u ovo.
Da li je taj neko član projekta?
Član fakulteta, da, ali ne u projektu, ne.
Dakle, Eltonton je napravio svoj pristup preko člana fakulteta ovde na Berkliju.
Koliko ja znam, koliko ja znam, da.
Ali tamo je možda više nego jedna osoba uključena.
Gospodo, ako... ako se čini da ne sarađujem, mislim da možete razumeti da je to zbog mog
insistiranja da ne uvlačim nevine ljude u nevolje.
Pokušavaš da zaštitiš svog prijatelja. A ko tebe štiti? -Ti bi mogao.
Ako mi daš ime. -Ako mi narediš, uradiću to.
To je greška, Roberte. Moraš dobrovoljno da daš to ime.
Da li vam je dao ime? -Jeste. -Ali ne tada, zar ne?
Ne. -Ne, zapravo, bilo je nekoliko meseci kasnije, zar ne?
Bilo je. -Vidite me kao upornog. -Pa vi ste...
Uporni ste, ali to je vaš posao.
A moj posao je da zaštitim ljude koji rade za mene.
Umesto da pravimo određene korake koji vam mogu privući pažnju
i uznemiriti vas, prvo bih želeo da o njima razgovaram sa vama.
Ne formulišem plan, samo ću morati da sažmem celu stvar.
U mesecima između vašeg intervjua sa dr Openhajmerom i njegove konačne...
prijave Ševalijea, da li ste trošili resurse pokušavajući da pronađete ime posrednika?
Znatna sredstva, da.
Bez imena naš posao je bio izuzetno težak.
A kada ste dobili ime? -Nije me bilo kada je Openhajmer priznao. -Nije vas bilo?
Mislili su bolje je provesti vreme u Evropi,
određujući status projekta nacističke bombe. -Ko je to naredio?
General Gouvs. On me je prebacio u London.
Malo je rano za božićnu zabavu. -Nešto se sprema.
Tolman je bio odsutan. -Gde?
Rut neće da kaže.
Hajde, Ruti. Ako meni nećeš da kažeš, kome ćeš?
Odvojenost, Opi. Zašto misliš da ja uopšte znam gde je?
Zato što znaš prilično dobro gde je gospodin Tolman kada je to važno.
Kao na primer sada? -Pažnja!
Rani božićni poklon za sve vas.
Britanski pilot me stavio u odeljak za bombe. Dao mi kiseonik, znate, ali sam zabrljao.
Kada su me otvorili u Škotskoj bio sam u nesvesti.
Ali sam se pretvarao da dremam. Uživajte u zabavi.
Da li je dovoljno velika? -Da okonča rat?
Da okonča sve ratove.
Hajzenberg me je tražio u Kopenhagenu.
Odmarao sam se sa svojim starim studentom koji je radio za naciste.
Rekao mi je neke stvari da me upeca.
Održive reakcije fisije u uranijumu.
To više zvuči kao reaktor nego bomba. -Da li je pomenuo gaosovitu difuziju?
Činilo se da je više fokusiran na tešku vodu.
Kao moderator? -Da, umesto grafita.
Šta?
Otišao je u pogrešnom smeru.
Ispred smo. I sa vašom pomoći, Nils...
Možete li nam dati trenutak, gospodo?
Nisam ovde da pomognem, Roberte. Znao sam da možeš ovo bez mene.
Zašto si došao? -Da razgovaramo „šta posle?“
Moć koju ćete otkriti zauvek će nadživeti naciste.
A svet nije pripremljen.
„Nemoj dizati kamen, a da nisi spreman za zmiju koja se otkriva.“
Moramo naterati političare da shvate da ovo nije novo oružje.
To je novi svet. Ja ću biti izvan da radim šta mogu, ali ti...
Ti si američki Prometej.
Čovek koji im je dao moć da sami sebe unište.
I oni će to poštovati. Tada tvoj posao zaista počinje.
Žao mi je, Opi, ali postoji poziv.
Iz San Franciska.
Roberte!
Roberte? Roberte.
Roberte. Šta se desilo?
Zvao je njen otac. Našli su je juče u kadi.
Koga?
Uzela je pilule. Ostavila je poruku, nepotpisanu.
Uzela je barbiturate, ali je u njenoj krvi bilo hloralhidrata.
Bilo je poruke. -Džin Tatlok?
Bili smo zajedno. Rekla je da sam joj potreban. Ja...
Rekao sam joj, ja... ne bih...
Ne volim je. Ja sam kriv, ja sam kriv.
Ne možeš da počiniš greh, a onda da te svi sažaljevamo, jer si trpeo posledice.
Saberi se.
Znaš, ljudi ovde zavise od tebe.
Donalde, da li bi želeo da doprineseš, molim te? -Sada si sam.
Ne dajem otkaz jer je plutonijum radioaktivan.
Samo ne znamo šta bi to moglo učiniti ženskom reproduktivnom sistemu.
Tvoj reproduktivni sistem je izloženiji od mog.
Možemo li molim vas? Implozionog uređaja nema nigde.
Ne možeš sve požuriti. Opi, molim te. -Postoji požuri ili oguglaj, pa biraj.
Čekaj. Nedermajer radi svoj posao. Teler ne pomaže. Ne pomažeš.
Nedeljama tražim proračune za implozivna sočiva.
Britanci to mogu. Fuks. -Apsolutno.
To je tvoj posao, Teleru. -Bavim se istraživanjem!
Na hidrogenskoj bombi koju čak i ne pravimo!
Neću da radim za ovog čoveka. -Pusti ga da ode.
On je primadona! -Slažem se. Trebalo bi da napusti Los Alamos. -Okej.
Kisti, ti zameni Nedermajera. Sete, stavljam te na plutonijum.
Lili, ti idi sa Kistijem. Zato što si mu potrebna.
Fukse, ti preuzimaš Telerovu ulogu. Stavljam te isključivo na uređaj za imploziju.
I niko ne napušta Los Alamos.
Ne daju mi da odem! -Ne, ja te neću pustiti da odeš.
Zaboravi Hansa, zaboravi fisiju.
Ostani ovde, istražuj šta želiš. Fuziju, hidrogensku bombu, šta god.
Moraćemo da diskutujemo. -Nemaš vremena za čekanje.
Sada si političar, Roberte. Ostavio si fiziku pre mnogo, mnogo godina.
Jednom nedeljno. Sat vremena, ti i ja.
Sada podignite ovu jebenu barijeru!
Dakle, „Super“ je bio u razvoju pod vašim okom na Los Alamosu? -Da.
A ipak, nakon rata, pokušali ste da poreknete da je to bilo održivo.
Ne ne. Ukazao sam na tehničke poteškoće sa tim.
Ali minirali ste ga na sastanku AEC-a povodom ruske probe. -Ne.
Ali to je bila preporuka AEC-a, zar ne?
Posle sati diskusije o najboljem odgovoru.
H-bomba je 1000 puta snažnija od A-bombe.
Njen jedini cilj bili bi najveći gradovi.
To je oružje masovnog genocida. -Izi, nacrtaj nekoliko krugova na ovoj strani mape,
gde bi oni nas ciljali, počevši od Njujorka. Ovo je Vašington.
To je oružje za napad bez vojne vrednosti. -Odvraćanje. -Odvraćanje?
Treba li nam više odvraćanja pored našeg trenutnog arsenala atomskih bombi?
Udaviš se u 3 metra vode ili 3000, u čemu je razlika?
Mi već možemo da udavimo Rusiju.
Kao što sam rekao, Telerovi dizajni su još uvek nepraktični kao što su bili tokom rata.
Hidrogenska bomba može da proradi, Opi. Ti to znaš.
Ne verujem da treba da uložimo sve naše resurse toj šansi.
Kako bi onda želeo da Truman osigura američki narod?
Prosto ograničavanjem širenja atomskog oružja kroz međunarodnu kontrolu nuklearne energije.
Pod tim misliš na svetsku vladu. -Ujedinjene nacije, kako je Ruzvelt nameravao.
Pa, pitao sam šta Truman treba da uradi.
Svet se promenio. Nije fašizam, nego komunizam, koji sada ugrožava naš opstanak.
Luise, da li razumeš da ako napravimo hidrogensku bombu,
Rusi neće imati drugog izbora nego da naprave svoju? -A možda već rade na jednoj?
Od informacija skupljenih od špijuna na Los Alamosu. -Tamo nije bilo špijuna.
Gospodo, ne skrećimo sa teme.
Predlažem da iskoristimo trenutak za ustupke od Rusa
obavezujući se da nećemo praviti hidrogensku bombu.
Pritom otkrivajući njeno postojanje. -Za koju si ubeđen da već znaju.
U redu. U ovom trenutku, želeo bih članovima odbora
da se sastanu u privatnosti kako bi dovršili naše preporuke.
Samo nisam siguran da želiš da ideš ovim putem.
Luise, uz dužno poštovanje, mi smo savetodavni komitet. Daćemo im naš savet.
Dr Openhajmeru? Zdravo.
Vilijam Borden. Zajednički komitet za atomsku energiju. -O, da, da.
Za vreme rata sam bio pilot.
Jedne noći, vraćajući se sa operacije, video sam neverovatan prizor.
Vidim meteor. Raketa V2 kretala se prema Engleskoj.
Ne mogu da ne zamislim da takva neprijateljska raketa bi mogla da nosi atomsku bojevu glavu.
Hajde da se postaramo da mi nismo ti koji to omogućavaju.
Opi, mislim da ne želiš da se boriš protiv Stroza.
Kad bismo oboje goovrili, poslušali bi mene.
Kada ti govoriš, oni čuju proroka. Kada Stroz govori, oni čuju sebe.
Oni će poslušati proroka. -Prorok ne sme da pogreši. Niti jednom.
Da li ste optužili Openhajmera da sabotira razvoj „Supera“?
Nikada nisam bio od onih koji su baratali terminima poput sabotaže.
A g. Borden nije? -Koliko ja razumem, moguće.
Kako je gospodin Borden mogao da sastavi tako detaljnu optužnicu?
On više nije bio državni službenik, a ipak izgleda
da je imao neograničen pristup dosijeu dr Openhajmera.
Da li mu je g. Nikols mogao dati pristup dosijeu? Ili neko drugi u AEC-u?
To su veoma ozbiljne optužbe.
Da li je vaša namera da sugerišete da je dr Openhajmer nelojalan Sjedinjenim Državama?
Oduvek sam pretpostavljao, i još uvek mislim da je on lojalan Sjedinjenim Državama.
Verujem u ovo i verovaću u to sve dok ne vidim sasvim ubedljive dokaze za suprotno.
Da li verujete ili ne da je dr Openhajmer bezbednosni rizik?
TRIBINA „Uticaj 'Gedžeta' na civilizaciju“
Kad je Hitler prosuo sebi mozak u bunkeru, moje je skromno mišljenje da nema potrebe
da ta bomba bude viđena bilo gde osim na ovom poligonu.
Moramo da na trenutak da razmislimo o tome da li sredstva više opravdavaju ciljeve jer...
Nemačka se uskoro predaje.
Više nije neprijatelj najveća pretnja čovečanstvu, nego naše delo.
Hitler je mrtav. Istina je.
Ali Japanci se žestoko bore. -Čini se da je i njihov poraz neminovan.
Ne ako ste pešadinac koji se sprema za invaziju.
Možemo okončati ovaj rat. -Ali kako opravdati upotrebu ovog oružja na ljudskim bićima?
Mi smo teoretičari, zar ne?
Zamišljamo budućnost, a naša mašta nas užasava.
Oni ga se neće plašiti dok ga ne shvate, i neće ga razumeti dok ga ne iskoriste.
Kada svet sazna strašnu tajnu Los Alamosa,
naš rad ovde će obezbediti mir kakav čovečanstvo nikada nije videlo.
Mir zasnovan na vrsti međunarodne saradnje kakvu je Ruzvelt uvek zamišljao.
Napredak? -Dve godine i milijardu dolara.
Teško je odrediti cenu. -Ne baš, samo saberi račune.
Besplatne isporuke na selu, 80 beba rođeno prve godine.
Ove godine smo imali 10 mesečno.
Kontrola rađanja je malo izvan moje nadležnosti, generale.
Očigledno. -Generale.
Glave dole. Fuks, glavu dole.
E, to je taj! -Dve održive bombe.
Treba mi datum.
Septembra. -Jula.
To je zlatna sredina, gospodo. -Avgusta.
Jula. -Testovi u julu.
Ali treba mi brat.
Frenk poznaje pustinju. Politika je iza njega.
Sa Lorensom radi dve godine.
Kako da nazovemo test?
„Udari mi srce, troični Bože.“
Šta?
„Triniti.“
Insistirali ste da dovedete svog brata Frenka, znanog komunistu.
Bivšeg komunistu. -Doveli ste znanog bivšeg komunistu...
na najtajniji i najvažniji vojni projekat Amerike.
Znao sam da se mom bratu može verovati. Apsolutno.
I mislili ste da je vaša procena valjana za to kome se može verovati?
Fuks, glavu dole. Svi spremni?
Nadam se da si nešto naučio. -Naučili smo da moramo biti mnogo dalje. -Izmozgaj to, brzo.
Ujutru krećemo za Vašington. Daćemo mu datum.
Daleko si od Čikaga, Leo.
Ako ne delamo sada, oni će ga iskoristiti protiv Japana.
Zakazali smo sastanak sa Trumanom, ali neko ga je minirao.
Sastajete se sa sekretarom za rat.
Samo zato što ga pravimo, ne znači i da odlučujemo kako će se koristiti.
Istorija će nam suditi, Roberte.
U Čikagu smo sastavili peticiju. -Ja nisam... Ne ulazim u ovo.
Samo mi reci svoje brige i ublažiću ih.
Moje brige? Nemačka je poražena. Japan neće izdržati sam.
Kako to možeš da znaš? Uvukao si nas u ovo.
Ti i Ajnštajn, sa vašim pismom Ruzveltu o pravljenju bombe.
Protiv Nemačke! -Tako proizvodnja oružja ne funkcioniše, Silarde.
Opi, moraš da pomogneš. -Fermi je na sastanku. Lorens takođe.
Oni nisu ti. Ti si veliki prodavac nauke. Možeš ubediti bilo koga u bilo šta.
Čak i sebe. -Izvini.
U požaru u Tokiju poginulo je 100 000 ljudi, uglavnom civila.
Brinem se za Ameriku kada radimo ove stvari i niko se ne buni.
Perl Harbor i tri godine brutalnog sukoba na Pacifiku
kupuju mnogo lufta kod američke javnosti.
Dovoljno za puštanje atomske bombe? -A-bomba možda neće izazvati toliko štete
kao bombardovanje Tokija. -Kakve su procene? -U gradu srednje veličine...
20 ili 30 hiljada mrtvih.
Da, ali ne potcenjujte psihološki uticaj atomske eksplozije.
Vatreni stub, visok 3000 metara,
smrtonosni neutronski efekti na kilometar, u svim pravcima od jednog jedinog uređaja.
Bačena sa jedva primećenog B-29, atomska bomba će biti...
strašno otkrovenje božanske sile.
Ako je to tačno, to bi bilo konačno. Drugi svetski rat bi bio završen.
Naši momci bi došli kući. -Vojni ciljevi?
Nema dovoljno velikih.
Možda vitalna ratna fabrika sa radnicima smeštenim u blizini.
I možemo da izdamo upozorenje da smanjimo civilne žrtve.
Poslali bi sve što imaju protiv nas, a ja bih bio u tom avionu.
Ako to objavimo, a ne uspemo, izgubili bismo svaku šansu za japansku predaju.
Zar ne postoji način da se demonstrira bomba Japanu kako bi se izazvala predaja?
Nameravamo da to pokažemo na najnedvosmisleniji način, dvaput.
Prvi put da pokažemo moć oružja, a drugi put da to možemo da radimo dok se ne predaju.
Imamo listu od 12 gradova za izbor...
Izvinite, 11. Skinuo sam Kjoto sa liste, zbog njegovog kulturnog značaja za japanski narod.
A i moja žena i ja smo tamo bili na medenom mesecu.
Veličanstven je to grad.
Da vam uprostim, gospodo. Prema obaveštajnim podacima koje ne smem da podelim
japanski narod se neće predati ni pod kojim uslovom
bez uspešne i totalne invazije na matična ostrva.
Mnogi životi će biti izgubljeni, američki i japanski.
Upotreba atomske bombe na japanske gradove će spasiti živote.
Ako zadržimo moralnu prednost. -Kako to?
Korišćenje oružja bez najave saveznici će videti kao pretnju i trkaćemo se u naoružanju.
Koliko otvoreno možemo sa Sovjetima?
Tajnost neće sprečiti Sovjete da postanu deo atomskog sveta.
Rečeno nam je da nemaju uranijuma. -Dezinformisani ste.
Ruska bomba je pitanje vremena.
Program treba da se nastavi punim tempom nakon rata.
Sekretare Stimson, ako smem, nisu svi naučnici na projektu saglasni.
Ovo bi mogao biti trenutak za razmatranje drugih mišljenja.
Ako razgovarate... -Projekat Menhetn je pogođen
od početka od strane određenih naučnika sumnjive diskrecije i neizvesne lojalnosti.
Jedan je hteo da se sastane s predsednikom.
Sada su nam potrebni ovi ljudi, ali čim bude realizovano,
trebalo bi da odvojimo sve takve naučnike iz programa. Zar se ne slažete, doktore?
Ako je ruska bomba neizbežna, onda pozovimo njihovog najboljeg naučnika na „Triniti“.
Predsednik Truman nema nameru da budi očekivanja
da će Staljin biti uključen u atomski projekat. -Obaveštavajući ga o našem prodoru
i prikazujući ga kao sredstvo za pobedu u ratu, nećemo im dati nikakva obećanja.
Ali, konferencija u Potsdamu u julu biće
poslednja prilika predsednika Trumana da vodi taj razgovor.
Možete li nam do tada dati ispravnu bombu? -Apsolutno.
Testiraćemo je pre konferencije.
Nulta tačka, osmatračnice na 10 000 metara, severno, južno i zapadno.
Odakle okidamo? -S juga, 10 000.
A baza nam je 10 kilometara južno ovde.
I postoji još jedna osmatračnica na tom brdu na 20 kilometara.
To je to, zar ne? Žice za okidanje su već ušle.
Vazduhoplovstvo je zatražilo liniju svetala za njihov B-29.
Kakav B-29? Bomba je na tornju. -Žele da koriste test da odrede bezbednu radnu daljinu.
Rizično je. -Ne kao bacanje jedne na Japan i nadati se da smo pogodili radijus eksplozije.
Neka nas ne usporavaju, palimo 15. jula. -15. jula? To je... -Petnaestog. -15. jul.
Dakle, biću ovde na južnoj posmatračkoj tački sa Frenkom i Kistijakovskim.
Bićete raspoređeni u bazi, zapadnoj osmatračnici ili dalekoj osmatračnici.
Ostavi to! Pažljivo, u redu?
Da li su to bezbedne udaljenosti? One su zasnovane na tvojim proračunima.
Vreme je da staneš iza svoje nauke, Hans. Bukvalno.
Šta je sa oblakom zračenja?
Bez jakih vetrova bi trebalo da se slegne u krugu od 2-3 km.
Mere evakuacije su na snazi.
Ali treba nam dobro vreme za vidljivost, tako da mora biti dobro.
Svi napolje!
Krećemo u noć pred petnaesti. To je težak rok.
Dakle, ako neko ima nešto da kaže, neka govori sada.
Okej, stani, stani! Svi, dušeke. Stavite dušek tamo, ispod.
Značio bi mi završni test implozije.
Ne bi škodilo. -Uradi to.
Ima li još nečeg što bi nas moglo zaustaviti?
Dešava se, zar ne?
Poslaću poruku, ako nam je pošlo za rukom:
„Unesi čaršave.“
Roberte.
Slomi nogu.
Opi se kladi na vrlo skromne tri kilotone.
Teler na 45. -20! -20 000 tona TNT-a.
A da li neko želi sporednu reakciju atmosferskog paljenja?
Kažeš da ćemo morati da odložimo? -Kažem da bi bilo mudro.
Ovo vreme nije stiglo do mesta.
Bete zove da kaže da je test implozije propao. -Halo, Hans? Da, on je ovde. Da.
Da li greši? -Ne. -Ne?
Ne. -Znači, spremamo se da ispalimo ćorak?
Ne. -Objasni! -Pa, ne mogu. Ja samo, ja...
Samo znam da će implozivna sočiva raditi.
Ako ispalimo ove detonatore i ne izazovu reakciju,
dvogodišnji prinos plutonijuma će biti rasut po Vajt Sendsu.
Mesec moje plate za deset dolara, kažem da započinje. -O, Isuse!
Vetar je najjači na nultoj tački, a ne kiša. Munje kruže.
Možda je vreme da kažete svojima da se sklone od čeličnog tornja sa atomskom bombom?
Hajdemo do južne osmatračnice.
Povucite ih, pa ćemo tamo doneti našu odluku.
Tim nije spavao dve noći!
Ako sad stanemo i prekinemo test, nećemo se vraćati ovde nedeljama!
Onda ćemo propustiti Potsdam! Moram da javim Trumanu do sedam, vremenski okvir se zatvara.
Šta ovo radi? -Kiša, vetar, munje.
Koliko dugo, dođavola? -Drži se jako!
Prestaće pre zore. -Kako bi to mogao da znaš?
Znam ovu pustinju. Oluja se hladi preko noći. Pred zoru oluja staje.
Možda si u pravu, ali tempiraj što je kasnije moguće. -Pola šest.
Potpiši svoju prognozu. Ako pogrešiš, obesiću te.
Reci im sve. Pola šest. -Pola šest, pola šest!
Tri godine, četiri hiljade ljudi, dve milijarde dolara.
Ako ne uspe, oboje smo gotovi.
Kladim se na tri kilotone. Bilo šta manje neću razumeti.
Šta je Fermi mislio pod atmosferskim paljenjem?
U jednom mahu se činilo kao da lančana reakcija
u atomskom uređaju možda nikada ne bi stala.
Paleći atmosferu. -Zašto Fermi još uvek prihvata opklade na to?
Nazovimo to crni humor.
Da li govorimo da postoji šansa da kada pritisnemo to dugme, uništimo svet?
Ništa u našem istraživanju tokom tri godine ne podržava taj zaključak
osim što je to najudaljenija mogućnost.
Koliko udaljena? -Šanse su blizu nule.
Blizu nule? -Šta želiš od gole teorije?
Nula bi bila dobra.
Za tačno sat vremena...
i 58 minuta ćemo saznati.
Popušta.
Vojska napušta nultu tačku, Idu ovamo. Upali svoje prekidače.
Okreni kola! -Spremni za hitnu evakuaciju.
Svi uzmite staklo za zavarivanje!
Dvadeset minuta.
Dvadeset minuta!
To je 20!
Na moje krilo, molim. -Fajnmane? -Ne.
Staklo... zaustavlja UV zračenje. -A šta zaustavlja staklo?
Idem u bazu. Srećno.
Roberte?
Pokušajte da ne raznesete svet.
Pazi na iglu. -Ako se detonatori ne napune
i napon padne ispod jednog volta, pritisni to dugme, prekidamo. Razumeo?
Razumeo.
Dva minuta do detonacije. -Svi dole!
Ne okrećite se dok ne vidite svetlost odbijenu sa brda.
Onda gledajte eksploziju samo kroz staklo za zavarivanje.
90 sekundi do detonacije.
80 sekundi do detonacije. -Da li je uključen?
Da.
60 sekundi do detonacije.
Ove stvari su opasne po srce. -Trideset sekundi.
Detonatori napunjeni!
Sedamnaest, šesnaest,
petnaest, četrnaest,
trinaest, dvanaest,
jedanaest, deset,
devet, osam,
sedam,
šest,
pet,
četiri,
tri,
dva,
jedan.
„I postadoh Smrt - Uništitelj svetova.“
Uspelo je.
Duguješ mi 10 dolara!
Nastavi! -Imam da ti platim, Kisti.
Imaš! Da imaš!
Daj mi Potsdam odmah.
Pošalji poruku Kiti.
Ne smemo ništa da kažemo. -Reci joj da unese čaršave.
Zdravo? -Zdravo, Kiti? -Šta, šta? Šarlot? Šarlot, samo pričaj.
Oh, pa, ne znam.
Samo su mi rekli da ti kažem da uneseš čaršave.
Kiti? Kiti, jesi li još tu?
Ako detoniraju previsoko u vazduhu, eksplozija neće biti tako moćna.
Uz dužno poštovanje, dr Openhajmeru, mi preuzimamo odavde.
Da li je Truman obavestio Staljina u Potsdamu?
Obaveštenje bi bilo preterivanje.
Pominjao mu je novo moćno oružje, Staljinu.
Koje bismo mogli da iskoristimo protiv Japana.
To je sve?
Roberte, dali smo im keca. Na njima je da odigraju ruku.
Ciljate na šestu? To zavisi od komandira na Pacifiku.
Da pođem sa tobom u Vašington?
Za šta?
Hoćeš li me obaveštavati?
Naravno.
Najbolje što mogu.
Da li bi se Japanci predali kada bi znali šta dolazi?
Ne znam.
Da li si video Silardovu peticiju?
Kako dođavola Silard zna za Japance?
Ne potpisuješ je, zar ne? Brojni ljudi jesu. Mnogo ljudi.
Edvarde...
činjenica da smo napravili ovu bombu ne daje nam ni više prava ni odgovornosti
da odlučimo kako će se koristiti nego bilo kom drugom.
Ali mi smo jedini koji znaju za to.
Rekao sam Stimsonu različita mišljenja zajednice. -Ali kakvo je tvoje mišljenje?
Kada se jednom upotrebi,
nuklearni rat, možda... sav rat,
postaje nezamisliv. -Dok neko ne napravi veću bombu.
Mislio sam da će se javiti. -Tek je peti avgust.
U Japanu je šesti.
Šarlot?
Pokušaj pozvati Grouvsa. Bilo šta?
Šarlot? -Truman je na radiju.
Pre šesnaest sati, američki avion
je bacio jednu bombu na Hirošimu,
i uništio njegovu korisnost za neprijatelja.
Bomba je imala veću snagu nego 20 000 tona TNT-a.
To je atomska bomba.
To je iskorišćavanje osnovne moći univerzuma.
Grouvs, prva linija.
Generale? -Veoma sam ponosan na tebe i na sve tvoje ljude.
Prošlo je u redu? -Očigledno je prošlo sa ogromnim praskom.
Svi se ovde osećaju prilično dobro zbog toga.
Bio je dug put. -Mislim da je jedna od najmudrijih stvari koje sam uradio
je kada sam izabrao direktora Los Alamosa.
Potrošili smo više od dve milijarde dolara na najveću naučnu kocku u istoriji.
I pobedili smo.
Opi! Opi! Opi!
Svet...
će pamtiti ovaj dan.
Prerano je da... Prerano je da se utvrdi
kakvi su rezultati bombardovanja.
Ali se kladim da se Japancima nije dopalo.
Tako sam ponosan.
Tako ponosan na ono što ste postigli.
Samo bih voleo da smo ga imali na vreme da ga iskoristimo protiv Nemaca.
OTAC ATOMSKE BOMBE
Dr Openhajmeru?
Dobra slika. Predsednik Truman će vas sada primiti.
Doktore Openhajmeru, čast mi je. -Gospodine predsedniče. -Molim vas.
Hvala vam. Sekretare Birns.
Kakav je osećaj biti najpoznatiji čovek na svetu?
Pomogao si da se spase veliki broj američkih života.
Ono što smo radili u Hirošimi je... -I Nagasakiju.
Očigledno.
Tvoj izum nam je omogućio da dovedemo naše momke kući.
Pa, teško da je to bio... moj izum.
Jeste. Vi se nalazite na naslovnoj strani Tajma.
Džim mi kaže da ste zabrinuti zbog trke u naoružanju sa Sovjetima.
Ah, da...
To je... Sada je naša šansa da obezbedimo...
međunarodnu saradnju u oblasti atomske energije, i-i zabrinut sam...
Znate li kada će Sovjeti imati bombu?
Mislim da ne bih mogao da vam dam... -Nikada!
Nikada.
Gospodine predsedniče, Rusi imaju dobre fizičare i bogate resurse...
Bogate? -Da. -Ja ne mislim tako.
Pa uložiće sve što imaju...
Čujem da napuštate Los Alamos.
Šta da radimo sa tim? -Vratite ga Indijancima.
Doktore Openhajmeru...
ako je ono što kažete o Sovjetima istina,
moramo da nadogradimo Los Alamos, a ne da ga rasformiramo.
Gospodine predsedniče...
Osećam da imam krv na svojim rukama.
Mislite da bilo koga u Hirošimi, ili...
Nagasakiju boli uvo ko je napravio bombu?
Brine ih ko ju je bacio. Ja sam.
Hirošima nije o vama.
Dr Openhajmeru.
Ne puštajte tog cmizdravca da se vrati ovamo!
Robert je video da ga kršenje ruku nikuda ne vodi.
Do trenutka kad sam ga upoznao, on je potpuno prihvatio svoju reputaciju „oca bombe“.
Koristio je svoj profil da utiče na politiku.
Doktore, u godinama nakon rata
da li biste rekli da ste izvršili veliki uticaj na atomsku politiku SAD?
Mislim da bi „veliki“ bilo preterano.
Stvarno? A šta je sa pitanjem izotopa?
Niste li vi lično odgovorni za uništavanje svih protivljenja njihovom izvozu?
Biste mogli iskoristiti flašu piva za pravljenje atomskog oružja? Zapravo biste.
Ja sam bio portparol, ali je mišljenje među naučnicima bilo jednoglasno.
Sve vreme, dok je Makarti bio u usponu, znao je da je ranjiv.
Njegov brat je bio na crnoj listi svih univerziteta u zemlji.
Lomanic je otišao da radi na železnici, postavljajući pruge.
Hakon Ševalije je otišao u izgnanstvo.
Ali ništa od toga nije sprečilo Roberta da natera GAC da preporuči kontrolu naoružanja,
umesto H-bombe.
Bio je razoren kada je Truman odbio njihovu preporuku.
TRUMAN POKREĆE PROGRAM H-BOMBE
Ričard mi nedostaje više nego što mogu da podnesem. -Znam. Znam.
Samo mi je drago što nije doživeo da vidi o čemu se radi.
Evo rođendanca, da se naslađuje. -Zabavite se.
Roberte, moj sin i njegova verenica
očajnički žele da upoznaju oca atomske bombe, pa...
Da li je ovo loš trenutak? -Šta ti misliš, Luise?
Mislim da je to bio udarac za tebe. -Za ceo svet.
Svet? Šta Fuks znači ostatku sveta?
Fuks? Klaus Fuks?
O, Bože. Nisi čuo.
Klaus Fuks, britanski naučnik kojeg ste stavili u tim za imploziju na Los Alamosu.
Ispostavilo se da je... špijunirao za Sovjete sve vreme.
Žao mi je.
Nakon što je istina o Fuksu izašla u javnost, FBI je pojačao nadzor nad njim.
Znao je da mu je telefon prisluškivan. Svuda su ga pratili.
Čeprkali su po njegovom smeću.
Ali nikada nije prestajao da iskazuje svoje mišljenje. -Čovek od ubeđenja.
I možda je mislio da ga slava može zaštititi.
Kad je Ajzenhauer preuzeo dužnost, video je još jednu šansu.
Iskoristio ju je. -Amerika i Rusija se mogu uporediti... kao dva škorpiona u flaši.
Svaki je u stanju da ubije drugog, ali samo rizikujući sopstveni život.
Postoje različiti aspekti ove politike.
Mnogi naučnici krive mene, ali kako je trebalo da ga zaštitim?
...suviše su tajni za diskusiju. Iskrenost je jedini lek.
Zvaničnici u Vašingtonu moraju da počnu da se izjednačavaju sa američkim narodom.
Kap koja je prelila čašu Robertovim neprijatelje.
Tako da je morao da izgubi sigurnosnu dozvolu.
A sa njom i njegov kredibilitet. -Ali kako su to mogli da urade?
Bio je ratni heroj. Već je svima ispričao svoju prošlost.
Borden je sve iskopao.
Kako je Borden mogao da dobije pristup Openhajmerovom FBI dosijeu?
Da li je to bio Nikols? -Ne, ne mogu da zamislim da bi on to uradio.
Ko god da jeste, pokrenuo je vatrenu oluju
koja je zapalila stazu u Beloj kući pravo do mog stola u AEC-u.
Videli ste ih tamo, zar ne? Trebao mi je ceo život da stignem ovde.
Do kabineta Sjedinjenih Američkih Država, sada pred celom zemljom
hoće da me vrate na moje mesto.
Mesto skromnog prodavca cipela. -Luise, možemo da dobijemo ovu stvar.
Mislim da možemo da ubedimo Senat
da ste vršili svoju dužnost, iako bila bolna.
Da li će nas Hilovo svedočenje podržati? -Hil je u redu.
Ne znam ga baš, ali on je bio jedan od Silardovih momaka u Čikagu.
I nikada nisu oprostili Robertu što nije podržao peticiju protiv bombardovanja Japana.
Ovo je snimljeno 31 dan nakon bombardovanja.
Praktično svi na ulici, skoro kilometar okolo,
bili su momentalno i ozbiljno... sprženi.
Japanci su govorili o ljudima koji su nosili prugastu odeću,
na kojima je koža bila spržena u prugama.
Bilo je mnogo onih koji su bili te sreće
da izađu iz ruševina svojih domova tek lakše povređeni.
Ali svejedno su umrli. Umrli su danima ili nedeljama kasnije,
od zraka sličnih radijumu koji se emituju u velikom broju u trenutku eksplozije.
Jesi li pročitao ovo sranje u novinama? Britanski fizičar kaže
da atomska bomba nije poslednji čin Drugog svetskog rata,
nego prvi čin ovog hladnog rata sa Rusijom. -Koji fizičar?
Mislim da si ga poznavao. Patrik Bleket.
Možda nije pogrešio. Stimson mi sada govori
da smo bombardovali neprijatelja koji je zapravo bio poražen.
Roberte, sada imaš sav uticaj. Molim te...
pozovi ih da nastave moje istraživanje na „Superu“. -Niti mogu niti hoću, Edvarde.
Što ne? -To nije ispravna upotreba naših resursa.
Da li u to zaista veruješ?
Dž. Robert Openhajmer, guru atoma poput sfinge.
Niko ne zna u šta veruješ. Zar ne?
Poslednji put, naš programski direktor, dr Dž. Robert Openhajmer.
Nadam se da ćete se u godinama koje dolaze sa ponosom osvrtati na svoj rad ovde.
Ali danas, taj ponos mora biti ublažen dubokom zabrinutošću.
Ako se atomsko oružje doda u arsenale zaraćenog sveta,
onda će doći dan kada će ljudi proklinjati ime Los Alamosa,
Izvinite, Admirale. Zadržao sam se da uzmem ovo.
Izgleda prilično povoljno. -Tu je Openhajmer. Kako glasi naslov?
„Dž. Robert Openhajmer. Stroz se borio protiv njega,
i SAD su pobedile.“ -Hoće li to upaliti?
To su bile vaše reči od pre neki dan. -Trebalo je da se obrnemo.
Ali kako biste znali šta će Tajm napisati? -Henri Lus je prijatelj.
Sedeli ste i pustili me da pokažem kako se to radi,
ali ste sve vreme bili daleko ispred mene. -Opstanak u Vašingtonu.
Reč je o tome da znate kako se završava posao. -Tako je.
Šta ste rekli o Bordenu? Zašto da vas uhvate kako vi sami držite nož?
Počinjem da mislim da je Borden držao nož za vas.
Svešće se na to koliki je uticaj Borden mogao da izvrši na Telera.
Jesam li rekao nešto smešno?
„Borden, Borden, Borden.“ Iako svi znamo da je Stroz...
Luis me je doveo na Prinston, Kiti.
A onda si ga ponizio pred Kongresom.
Ali korisnije od sendviča!
Kako sam prošao?
Možda malo previše dobro, Roberte. To je bilo pre šest godina.
Znaš, oni su zaista osvetoljubivi, strpljivi kao sveci.
Stroz je bio potpuno jasan da je neutralan.
Probudite se! Stroz je!
Oduvek je bio Stroz, i ti to znaš! Zašto se nećeš boriti protiv njega?
To nije bio Nikols ili Huver ili neko od Trumanovih momaka. To ste bili vi.
Dali ste dosije Bordenu. Navukli ga na Openhajmera.
Ubedili ste ga... -Bordenu... nije trebalo ubeđivanje.
Uzmite vremena, iskoristite ceo dosije. Napišite svoje zaključke, pošaljite ih FBI-u.
Materijal je očigledno obiman, ali ovde nema ničeg novog.
Vaši zaključci će biti. A na njih će morati da se odgovoriti.
Huver ih prosleđuje Makartiju?
Openhajmer je previše ljigav za tog samopromovišućeg klovna.
Razgovarao sa Huverom. On će držati Makartija na odstojanju dok ti to radiš sa AEC-om.
Suđenje? -Ne, nema suđenja. Ne smeš Openhajmeru dati platformu.
Ne sme postati mučenik.
Treba nam sistematsko uništenje Openhajmerovog kredibiliteta,
tako da više nikada ne može da govori o pitanjima nacionalne bezbednosti.
U okviru čega?
U otrcanoj sobici. Daleko od reflektora.
Jednostavna birokratska procedura. Njegova Q-dozvola treba da se obnovi.
Ti šalješ svoje optužbe FBI-u.
Huver ih šalje u AEC. Primorani ste da delujete.
Ti pišeš optužnicu.
Reci Openhajmeru da se njegova bezbednosna dozvola ne obnavlja.
Ali ponudite mu priliku da se žali. Kao što vidite, Roberte, još nije potpisano.
Mogu li da zadržim ovo? -Ne.
Ako odlučite da uložite žalbu, moraće da vam pošalju kopiju.
Kada se požali, a verujte mi, hoće, ja imenujem odbor.
Oni će, naravno, imati savetnika.
Tužilac? -Maltene. -Ko? -Rodžer Rob.
Auć! -Rob će imati bezbednosno odobrenje da pregleda Openhajmerov dosije.
Kao i pun sastav odbora, dok branilac neće.
Zatvoreno saslušanje.
„Takozvane pogrdne informacije u vašoj optužnici protiv mene...“
Nema publike, nema novinara, nema tereta dokazivanja.
Nema tereta dokazivanja?
Ne osuđujemo.
Samo ne odobravamo.
Kako si beše rekao?
Ovako se samo igra igra.
Pa, oprostite na mojoj naivnosti.
Amateri koji traže sunce, budu pojedeni.
Moć ostaje u senci.
Ali, gospodine, vi ste... sada ste van senke.
Da, zato ovo mora da funkcioniše. -Dobro...
Teler svedoči ujutru. To će pomoći. A onda...
Hil je popodne. -Hil će nam takođe pomoći.
Kao što vidite, Roberte, još nije potpisano.
Mogu li da zadržim ovo? -Ne.
Ako odlučite da uložite žalbu, oni će morati da vam pošalju kopiju.
Uzmi moj auto i vozača, insistiram.
Moraću da se konsultujem sa advokatima, Luise. -Naravno. Ali nemojte predugo.
Ne mogu zadržavati Nikolsa večno.
Žao mi je što je došlo do ovoga, Roberte. Mislim da je to pogrešno.
Nikols želi da se borim, da bi mogao da sve to zavede u zapisnik.
Stroz želi da odem.
Stroz zna da to ne možeš. Prihvatio bi optužbe.
Izgubićeš posao. Izgubićeš svoju reputaciju. Izgubićemo našu kuću.
Roberte, moramo da se borimo.
Kao advokat AEC-a, ne mogu da vas zastupam. Pozvaću Lojda Gerisona.
On je dobar.
Najbolji, ali moram da te upozorim.
Ovo neće biti fer borba.
Da li ste tokom intervjua sa Borisom Pašom 1943. godine govorili o mikrofilmu?
Ne -Tabela 11, strana 1, pasus 3.
Nikad niste rekli: „Čovek iz konzulata, ekspert primene mikrofilma“?
Žao mi je. Hteo bih da znam koji dokument g. Rob citira i da li mogu dobiti kopiju.
Dokument je poverljiv, g. Gerison.
Treba da se vratimo informacijama iz prve ruke. -Ovo je iz prve ruke.
Kako to, Rodžere?
Postojao je snimak intervjua.
Pustio si mog klijenta da sedi i da se mogućno krivokletuje,
a sve ovo vreme si imao snimak?
Niko ne tera tvog klijenta da našminka raniji odgovor.
Našminka? Bilo je pre 12 godina. Možemo li čuti ovaj snimak?
Nemate dozvolu, g. Gerison.
Ali vi to unosite u zapisnik!
Molim vas Molim vas. Da li ovaj postupak zanima hvatanje ili istina?
Ako je istina, gde je otkrivanje tajne? Gde je spisak svedoka?
G. Gerison, ovo nije suđenje, kao što znate.
Ne važe pravila o dokazima. Bavimo se nacionalnom bezbednošću.
Da, gospodine, uz dužno poštovanje, ne vidim kako nacionalna bezbednost
sprečava tužilaštvo da nam dostavi listu svedoka!
Treba nam kratka pauza. -Imate moje reči.
Ako kažete da su iz transkripta, onda ću to prihvatiti.
Već sam objasnio da sam ispričao lovačku priču.
I zašto bi neko izmišljao tako razrađenu priču? -Zato što sam bio idiot.
Zašto lagati?
Očigledno sa namerom da se ne otkrije ko je bio posrednik.
Vaš prijatelj, Hakon Ševalije, komunista. On je još uvek vaš prijatelj?
Da.
Dr Rabi, hvala vam što ste došli. Znate li koga je još pozvalo tužilaštvo?
Telera, očigledno. Pitali su Lorensa.
Šta je rekao? -Nije hteo da im pomogne, ali... -Ali?
Stroz mu je rekao da ste ti i Rut Tolman godinama u vezi.
Sve vreme dok si bio sa njima u Pasadeni.
Ubedio je Lorensa da je Ričard umro od slomljenog srca.
To je apsurdno. -Koji deo?
Slomljeno srce. Ričard nikada nije saznao.
Da li će Lorens svedočiti? -Ne znam.
Dr Rabi, koje državne funkcije trenutno zauzimate?
Ja sam predsedavajući opšteg savetodavnog odbora
AEC-a, nasledivši dr Openhajmera.
I koliko dugo poznajete dr Openhajmera?
Od 1928. Poznajem ga dosta dobro.
Dovoljno dobro da govorite o njegovoj lojalnosti i karakteru?
Dr Openhajmer je čovek čvrstog karaktera.
I on je odan Sjedinjenim Državama, svojim prijateljima, institucijama čiji je deo.
Jedi.
Ko je to bio? -Niko za koga treba brinuti.
Nakon testa ruske bombe, da li je dr Lorens došao da vas vidi u vezi hidrogenske bombe?
Bolje bi vam bilo da njega pitate. -Pa, svakako nameravam.
Da li biste rekli da se dr Openhajmer nepokolebljivo protivio H-bombi?
Ne, mislio je da će program fuzije doći na račun našeg užasno dobrog fisionog programa.
Ali pokazalo se da to nije slučaj. Da je trebalo, oba bi mogla da se završe.
Recimo da se ovaj odbor ne oseća zadovoljnim
da je bilo koje svedočenje dr Openhajmera ovde bilo potpuno istinito,
šta biste rekli, treba li mu odobriti ili ne?
Zašto sve ovo protiv čoveka
koji je postigao ono što je dr Openhajmer? Pogledajte njegov si-vi.
Imamo atomsku bombu i čitavu seriju njih.
Imamo čitav niz „Super“ bombi. -Šta još hoćete? Sirene?
Ali poznajem sekretara Stroza mnogo godina.
I osećam da je neophodno da izrazim toplu podršku,
za nauku i naučnike koju je Luis pokazao.
Sada ćemo predahnuti. Osim ako nema...
Senatore, želeo bih još jednom da zatražim da nam se dostavi spisak svedoka.
I podsetiću kandidata da nemamo uvek tu informaciju unapred.
Znamo da će dr Hil biti ovde posle ručka.
G. predsedavajući, naš sledeći svedok, dr Lorens, očigledno je oboleo od kolitisa.
Umesto toga, nastavićemo sa Vilijamom Bordenom.
G. Bordene, molim vas sedite.
Gospodine Bordene,
tokom vaše istrage o dr Openhajmeru, da li ste došli do određenih zaključaka?
Jesam. I da li je došlo vreme kada ste te zaključke izneli u pismu
gospodinu Dž. Edgaru Huveru iz Federalnog istražnog biroa? -Tako je.
Pre pisanja, da li ste pričali sa bilo kojim članom Komisije za atomsku energiju? -Nisam.
Odlično. Imate li kopiju pisma? -Preda mnom.
Da li biste bili ljubazni da ga pročitate, gospodine?
„Dragi gospodine Huver, svrha ovog pisma...“
Žao mi je, izvinite, ako bih mogao...
Koja je svrha odlaganja? On će samo pročitati pismo.
Gospodine predsedavajući, prvi put vidim ovo pismo.
I vidim ovde izjave, makar jednu,
vrste koju, mislim, niko ne bi želeo u zapisniku.
To su optužbe koje se ranije nisu iznosile,
koje nisu deo Nikolsove optužnice.
Takve vrste za koje mislim da ne pripadaju ovde.
Svedok je ovo pismo napisao svojevoljno,
izlažući dokaze koji su već bili pred odborom.
Njegovi zaključci su validno svedočanstvo baš kao i
pozitivni zaključci prijatelja dr Openhajmera. Seče se u oba smera.
Koliko dugo je advokat u posedu ovog pisma?
Mislim da ne treba da sam deo vašeg unakrsnog ispitivanja, g. Gerison.
G. Gerison, pošto smo svi u odboru pročitali pismo,
ne bi li bilo bolje imati ga u zapisniku?
Nastavimo.
„Dragi gospodine Huveru, svrha ovog pisma je da iznesem svoje mišljenje,
na osnovu godina proučavanja dostupnih poverljivih dokaza,
da je, verovatnije nego ne,
Dž. Robert Openhajmer agent Sovjetskog Saveza.“
„Sledeći zaključci su osnovani.
Prvo: između 1929. i 1942. godine, verovatnije nego ne,
Dž. Robert Openhajmer je bio dovoljno okoreo komunista
da je dobrovoljno predao informacije Sovjetima.
Drugo: verovatnije nego ne, on je od tada funkcionisao kao špijunski agent.
Treće: verovatnije nego ne, on je od tada delovao prema sovjetskoj direktivi
utičući na vojnu politiku Sjedinjenih Država.“ -Žao mi je, Roberte.
Da li će iko ikada reći istinu o tome šta se ovde dešava?
Sada ćemo čuti dr Dejvida Hila.
Dr. Hil, da li biste hteli da date izjavu?
Hvala vam. Zamoljen sam da svedočim o Luisu Strozu,
čoveku koji je godinama radio na visokim državnim pozicijama,
i koji je poznat kao ozbiljan, vredan i inteligentan.
Stavovi koje moram da iznesem su moji,
ali verujem da će mnogo toga što imam da kažem pomoći da se ukaže zašto
većina naučnika u ovoj zemlji bi više volela da vidi gospodina Stroza...
potpuno van vlasti.
Mislite na neprijateljstvo određenih naučnika,
usmereno ka gospodinu Strozu, zbog njegove
posvećenosti bezbednosti, kao što je pokazano u aferi Openhajmer?
Ne.
Već zbog lične osvetoljubivosti koju je pokazao prema dr Openhajmeru.
Mir u sudu! Mir!
Čini se većini naučnika širom ove zemlje,
da je Robert Openhajmer sad optužen i izložen mukama, jer je izneo svoja poštena mišljenja.
Dr Buš, mislio sam da činim uslugu svojoj zemlji prilikom saslušanja ovog slučaja.
Nijedan odbor, u ovoj zemlji, treba da sudi čoveku jer je izrazio svoja čvrsta mišljenja.
Ako želite da oprobate taj slučaj, probajte mene.
Izvinite, gospodo, ako sam se... uznemirio.
Ali jesam.
Doktore Hil, već smo čuli da gospodin Stroz nije podigao optužbe,
niti učestvovao na saslušanjima protiv dr Openhajmera.
Openhajmerova stvar je bila...
pokrenuta i sprovedena, uglavnom kroz animozitet Luisa Stroza.
Openhajmer je samleo Strozov stav o isporuci izotopa u Norvešku,
i Stroz mu nikada nije oprostio ovo javno poniženje.
Još jedna kontroverza između njih bila je o njihovim razlikama u proceni
o tome kako bi H-bomba doprinela nacionalnoj bezbednosti.
Stroz se obratio sistemu bezbednosti osoblja kako bi
uništio Openhajmerovu efektivnost i Stroz je uspeo da pronađe nekoliko ambicioznih ljudi
koji se takođe nisu slagali sa Openhajmerovim stavovima i zavideli njemu,
njegovom prestižu u vladinim krugovima.
Oduvek sam pretpostavljao, i još uvek mislim da je on lojalan Sjedinjenim Državama.
Verujem u ovo i verovaću u to sve dok ne vidim sasvim ubedljive dokaze za suprotno.
Da li verujete ili ne da je dr Openhajmer bezbednosni rizik?
U mnogim slučajevima video sam kako se dr Openhajmer ponaša na način
koji je meni bio izuzetno težak za razumevanje.
Potpuno sam se neslagao u brojnim pitanjima,
a njegovi postupci su mi, iskreno, delovali zbunjujuće i komplikovano.
U toj meri osećam da želim da vidim vitalne interese ove zemlje
u rukama koje bolje razumem i samim tim više verujem.
Hvala, doktore. -Hvala vam.
Izvinjavam se.
Rukovao si se sa njim!?
Oh, pljunula bih mu u lice.
Nisam siguran da bi Odbor to cenio.
To nije dovoljno džentlmenski?
Pa, mislim da ste svi previše džentlmenski.
Odbor mora da vidi šta Rob radi. Zašto ga jednostavno ne sklone?
A ti se rukuješ sa Telerom.
Moraš prestati da igraš mučenika.
Prema trenutnim smernicama AEC-a, da li biste danas odobrili doktora Openhajmera?
Po mom tumačenju Zakona o atomskoj energiji,
koji nije postojao kada sam angažovao dr Openhajmera 1942.
Ne bih mu danas odobrio da sam u komisiji. -Dobro. Hvala, generale. To je sve.
Ali mislim da ne bih odobrio nikom od tih ljudi. -To je sve.
Dr Openhajmer nije imao nikakvu odgovornost u izboru,
ili odobrenju Klausa Fuksa, zar ne? -Ne, nikako.
I ne biste hteli da ostavite ovaj odbor s bilo kakvom sugestijom danas
da ovde ispitujete njegovu osnovnu lojalnost Sjedinjenim Državama u operaciji Los Alamos?
Ni u kom slučaju. Nadam se da nisam na trenutak naveo nikoga da poveruje drugačije.
Hvala vam, generale.
Dobro. Ne bi trebalo da nas čekaju. -Ona će doći.
Da li je uopšte želiš ovde? -Pa, budala ili adolescent
pretpostavlja da razume nečiju vezu, a ti nisi ni jedno ni drugo, Lojde.
Kiti i ja smo odrasli.
Zajedno smo prošli kroz vatru. Biće joj dobro.
Da li biste svoje stavove o komunizmu opisali kao za, protiv, neutralne?
Veoma oštro protiv. Nisam imala nikakve veze sa komunizmom od 1936. godine.
Od pre nego što sam upoznala Roberta.
To je sve.
Zapisnik pokazuje da Openhajmera nije ispitivao
nepristrasan i nezainteresovan savetnik odbora.
Ispitivao ga je tužilac koji je koristio sve trikove prilično genijalne pravne pozadine.
Vi sada optužujete da je odbor dozvolio krivično gonjenje.
Da sam bio u odboru, protestovao bih protiv taktike čoveka koji je zapravo bio tužilac.
Čoveka kog nije imenovao odbor,
nego Luis Stroz.
Ko je to bio?
Izvinite? -Ko je to bio?
Rodžer Rob. -Gospođo Openhajmer.
Da li ste imali knjižicu Komunističke partije?
Ja... Nisam sigurna.
Niste sigurni?
Pa...
Pa?
Mislim, verovatno, čin učlanjenja u stranku
zahtevao je dati nešto novca i primiti knjižicu, zar ne?
Žao mi je. -Da.
Samo, sve je to bilo tako davno, g. Rob, zar ne?
Ne baš. -Dovoljno da zaboravim.
Jeste li je vratili ili pocepali? -Knjižicu koju sam zaboravila?
Vaša članska karta Komunističke partije. -Nemam ni najmanju ideju.
Može li se napraviti razlika između sovjetskog komunizma i komunizma?
U danima kada sam bila član, mislila sam da su to dve stvari.
Mislila sam da Komunistička Partija Sjedinjenih Država
brine za naše domaće probleme. Sada više ne verujem u to.
Sve je povezano i rašireno po celom svetu,
a verujem u to otkako sam napustila stranku pre 16 godina.
Ali... -Pre 17 godina. Moja greška. -Ali vi... -Izvinite, 18.
Pre 18 godina.
Da li ste upoznati sa činjenicom da je vaš muž davao
doprinose za Španski građanski rat još 1942. godine?
Znala sam da Robert povremeno daje novac.
Jeste znali da novac ide u kanale Komunističke Partije?
Zar ne mislite kroz? -Pardon?
Mislili ste kroz kanale Komunističke partije, zar ne? -Da. -Da?
Da. -Da.
Da li bi onda bilo pošteno reći da je to značilo da do 1942.
vaš muž nije prestao da ima veze sa Komunističkom partijom?
Ne morate odgovoriti da ili ne, odgovorite kako god.
Znam to, hvala. Vaše pitanje. Nije pravilno formulisano.
Razumete li na šta ciljam? -Razumem.
Zašto ne odgovorite? -Jer mi ne prija vaša fraza „imati veze sa Komunističkom partijom“.
Jer Robert nikad nije vezivan za Komunističku partiju kao takvu.
Znam da je davao novac španskim izbeglicama.
Znam da se intelektualno interesovao za komunističke ideje.
Ima dve vrste komunista?
Intelektualni komunista i klasična komunjara?
Pa, na to ne mogu da odgovorim.
Ni ja ne bih mogao.
Roberte, ne možeš dobiti ovo. To je sudska farsa s predodređenim krajem.
Zašto se više truditi? -Imam svoje razloge.
Laku noć.
On ima pravo.
Nisam siguran da razumeš, Alberte. -Nisi?
Napustio sam svoju zemlju bez povratka.
Dobro si služio svojoj zemlji. Ako je ovo nagrada koju ti nudi, onda...
možda bi joj trebalo okrenuti leđa.
Prokletstvo, epa ja volim ovu zemlju. -Onda im reci da idu u pakao.
Zanimljivo je da više nema saslušanja za potvrdu.
Sada je reč o suđenju. O suđenju!
Nije dobro što svima govori da ste vi pokrenuli saslušanja.
Ne može da dokaže ništa.
Sigurno ne može dokazati da sam dao dosije Bordenu.
Nismo na sudu, gospodine. Ne postoji teret dokazivanja.
Tačno, ne osuđuju.
Samo ne odobravaju. Zašto bi Hil došao da me sruši? Koji je njegov motiv?
Da li je ljudima potreban razlog da urade pravu stvar? Kako on to vidi.
Rekoh ti.
Openhajmer je urotio naučnike protiv mene odmah od tog prvog sastanka.
Ne znam šta mu je Openhajmer rekao tog dana, ali Ajnštajn me nije ni pogledao.
Openhajmer zna kako da manipuliše svojima. Kao na Los Alamosu.
Hranio se naivnošću naučnika koji su mislili da odlučuju o tome kako koristimo njihov rad.
Nikad nisu mislili da je i sam bio toliko naivan.
Doktore, tokom vašeg rada na hidrogenskoj bombi,
da li su vas odvraćale neke moralne sumnje? -Da naravno.
A ipak ste nastavili s radom, zar ne?
Da, pošto je ovo bio rad na istraživanju, nije bila priprema oružja.
Mislite više kao akademska ekskurzija?
Nije akademska stvar da li možete napraviti hidrogensku bombu.
To je pitanje života i smrti. -Do 1942. godine aktivno ste gurali razvoj
hidrogenske bombe, zar ne? -Guranje nije prava reč.
Podržavanje i rad na tome, jeste.
Onda kad su moralne sumnje postale veoma jake
da ste se aktivno suprotstavili razvoju hidrogenske bombe?
Kada je sugerisano da je politika Sjedinjenih Država da ove stvari naprave po svaku cenu,
bez obzira na ravnotežu između ovog oružja i atomskog oružja, kao dela našeg arsenala.
Kako moralne sumnje imaju veze s tim?
Kakve veze s tim imaju moralne sumnje? -Da.
Openhajmer hoće da poseduje atomsku bombu. Da bude čovek koji je pomerio Zemlju.
On govori o vraćanju nuklearnog duha nazad u lampu.
Epa ovde sam da vam kažem da znam.
Da je Dž. Robert Openhajmer mogao da uradi sve iznova, uradio bi sve isto.
Znate da nikada nije rekao da žali za Hirošimom?
Ponovo bi sve uradio. Zašto?
Zato što ga je to učinilo najvažnijim čovekom koji je ikada živeo.
Slobodno smo koristili atomsku bombu.
Zapravo, doktore, opirali ste se odabiru mete za bacanje atomske bombe na Japan, zar ne?
Da. -Pa onda ste znali da bacanjem te atomske bombe
na vaš cilj da će hiljade civila biti ubijeno ili povređeno. Je li tako?
Da, ali ne onoliko koliko se ispostavilo. -Koliko je onda ubijeno ili povređeno?
70 000. -70 000. I Hirošima i...
110 000 u oba. -Na dan oba bombardovanja?
Da. -A u nedeljama i godinama koje su usledile?
Procenjeno je na negde između 50 i 100 000. -Najmanje 220 000 mrtvih.
Da. -Ima li moralnih skrupula oko toga?
Užasnih.
Ali ipak ste ovde svedočili da je bombardovanje Hirošime bilo veoma uspešno.
Tehnički uspešno. -Oh! Tehnički je bilo veoma uspešno.
A navodno je i pomoglo da se okonča rat.
Da li biste podržali bacanje hidrogenske bombe na Hirošimu?
Mislim da to uopšte ne bi imalo smisla. -Zašto? -Meta je premala.
Recimo da je u Japanu bilo mete dovoljno velike za termonuklearno oružje,
da li biste se protivili?
To nije problem s kojim sam se suočio. -Sada vas suočavam, gospodine.
Sve je to bio deo njegovog plana.
Želeo je slavnu, neiskrenu krivicu samoživih, da nosi jebenu krunu
i kaže: „Ne, ne možemo ići ovim putem!“, iako je znao da ćemo morati.
Da li biste se protivili bacanju termonuklearnog oružja
na Japan zbog moralnih sumnji? -Mislim da bih, gospodine.
Biste li se protivili bacanju atomske bombe na Hirošimu zbog moralnih sumnji?
Mi smo postavili naše... -Znam, vi, vi!
Pitam vas... -Postavio sam... -Vi, vi!
Izneo sam naše argumente protiv bacanja, ali ih nisam prihvatio.
Mislite, nakon što ste radili danonoćno tri godine na bombi,
onda ste se usprotivili njenoj upotrebi?
Pitao me je vojni sekretar kakvi su stavovi naučnika.
Dao sam im stavove protiv i stavove za.
Vaša podrška bacanju atomske bombe bila je plan?
„Vaša podrška“? -Podržali ste to. -Kakva podrška? Pomogli ste u odabiru mete?
Radio sam svoj posao. Nisam kreirao politiku na Los Alamosu.
Uradio bih sve što se od mene tražilo.
Ali onda biste napravili i H-bombu, zar ne?
Nisam mogao. -Nisam vas to pitao, doktore!
I GAC izveštaj, čiji ste koautor posle sovjetskog atomskog testa, kaže:
„Super bombu nikada ne treba napraviti“! -Ono što smo mislili, šta sam mislio...
Šta ste? -Vidite, ono što sam mislio... -Ko?
Ali zar Rusi ne bi učinili sve da pojačaju svoju snagu?
Da smo mi to uradili, i oni bi morali!
Naši napori bi samo podstakli njihove, baš kao što je bio slučaj sa atomskom bombom!
Baš kao što je bilo sa atomskom bombom, tačno!
Bez moralnih skrupula 1945. godine, dosta 1949.
Dr Openhajmeru,
kada su se razvila vaša čvrsta moralna uverenja u vezi sa hidrogenskom bombom?
Kada mi je postalo jasno,
da smo skloni da upotrebimo bilo koje oružje koje imamo.
Dž. Robert Openhajmer, mučenik, dao sam mu tačno ono što je želeo.
Da ostane upamćen po „Trinitiju“. Ne Hirošimi.
Ne Nagasakiju.
Trebalo bi da mi se zahvali. -Pa, nije.
Imamo li još dovoljno glasova? Ili će kruna moje karijere
postati najjavnije poniženje u mom životu?
Pun Senat će glasati. Provući ćete se.
Super, onda okupi jebenu štampu.
Dr Dž. Robert Openhajmeru, ovaj odbor, čuvši svedočenje od vas
i mnogih vaših sadašnjih i bivših kolega,
je došao do jednoglasnog zaključka da ste vi lojalan građanin.
Međutim...
U svetlu vaših trajnih udruživanja i zanemarivanja bezbednosnog aparata ove zemlje,
zajedno sa vašim pomalo uznemirujućim ponašanjem na programu hidrogenske bombe
i zbog žalosnog nedostatka iskrenosti u određenim vašim odgovorima ovom odboru,
glasali smo, dva prema jedan,
da odbijemo obnovu vaše bezbednosne dozvole.
Potpuno pisano mišljenje, uz neslaganje g. Evansa,
biće dostavljeno AEC-u u narednim danima. To je sve.
Roberte, Roberte.
Ne unosi čaršave.
Dva minuta. Dobićete svoj snimak!
Da li je zvanično?
Pa, bilo je nekoliko neočekivanih preletanja.
Odbijen sam. Da?
Bojim se da jeste, gospodine. -U redu.
Ko su bili preletači? -Bilo ih je troje.
Na čelu sa mlađim senatorom iz Masačusetsa.
Mladom momku koji pokušava da stekne ime nije se svidelo šta ste uradili Openhajmeru.
Kako se on zove? -Kenedi.
Džon F. Kenedi.
Kiti?
Da li si mislio da ako im dozvoliš da te poliju katranom i perjem,
da bi ti svet oprostio?
Neće.
Videćemo.
Rekao si mi da ću biti dobro. -Da, nisam imao sve činjenice, zar ne?
Evo jedne činjenice.
Predsednik Ajzenhauer mi je prošle godine zakačio Medalju slobode na grudi.
Jer uvek činim što je ispravno za ovu zemlju.
Ne žele me u kabinetu? Pa, to je... to je u redu.
Možda bi umesto toga trebalo da pozovu Openhajmera. -Možda hoće.
Rekao sam ti. Okrenuo je naučnike protiv mene, jednog po jednog, počevši od Ajnštajna.
Rekao sam ti. Ajnštajn. Ajnštajn pored jezera.
Jeste, ali znate, gospodine, pošto niko...
zaista ne zna šta su rekli jedan drugom tada,
da li je moguće da uopšte nisu pričali o vama?
Da li je moguće da su razgovarali o nečemu, važnijem?
Hvala. -Alberte.
Čovek dana.
Jednom si mi priredio prijem u Berkliju.
Dao si mi nagradu? -Da.
Svi ste mislili da sam izgubio sposobnost da razumem šta sam započeo.
Tako...
Nagrada zaista nije bila za mene, već za sve vas?
Sada je tvoj red da se nosiš sa posledicama svog dostignuća.
I jednog dana, kada te dovoljno kazne,
poslužiće ti salatu od lososa i krompira.
Na primer govore.
Daće ti medalju.
Zdravo, Frenk... -Ako si ti srećan, i ja sam srećan.
Potapšaće te po leđima, reći će ti da je sve oprošteno.
Samo upamti...
neće biti zbog tebe.
Biće zbog njih.
Alberte,
kada sam došao kod tebe sa tim proračunima,
mislili smo da možemo započeti lančanu reakciju koja bi uništila čitav svet.
Sećam se. Šta se desilo?
Verujem da jesmo.
Prevod i obrada: Lektor u pokušaju
Preuzeto sa www.titlovi.com