PROMETHEUS STAL ELDEN FRÅN GUDARNA
OCH GAV DEN TILL MÄNNISKAN.
SOM STRAFF FJÄTTRADES HAN VID EN KLIPPA
OCH TORTERADES I ALL EVIGHET.
Dr Oppenheimer.
Vad jag förstår har ni ett uttalande att föra till protokollet.
Ja, herr rådman.
- Vi är inga domare. - Nej.
Naturligtvis inte.
Medlemmar av säkerhetsnämnden...
De så kallat menliga uppgifterna i anklagelseakten mot mig -
- kan förstås rätteligen endast i relation till mitt liv och arbete.
Hur länge vittnade han?
Det minns jag inte.
- Hela processen tog en månad. - Krävande.
Jag har bara läst utskrifterna.
Vem vill rättfärdiga hela sitt liv? Som ordförande fick jag inte närvara.
- Har de frågor om det? Det är länge sen. - Fyra år.
- Fem. - Oppenheimer delar fortfarande Amerika.
Utskottet vill veta var ni stod.
Senator Thurmond hälsar att ni inte står inför rätta.
Så kändes det inte heller förrän ni sa det.
- Mr Strauss... - Amiral.
Amiral Strauss, det är en ren formalitet.
President Eisenhower vill ha er i kabinettet. Senaten måste godkänna er.
Och om de tar upp Oppenheimer?
Då svarar ni ärligt. Ingen kan förneka att ni gjorde er plikt.
Det blir olustigt. Vem vill tvingas rättfärdiga hela sitt liv?
Varför lämnade ni USA?
Jag ville studera den nya fysiken.
Gick inte det här? Berkeley hade väl den ledande institutionen för teoretisk fysik.
Ja, när jag byggt upp den.
Men först åkte jag till Cambridge för att studera för Patrick Blackett.
Trivdes ni bättre där än i USA?
- Trivdes? - Ja.
Nej. Nej, jag...
Jag längtade hem...
...var känslomässigt omogen...
...plågades av föreställningar om ett dolt universum.
Hopplös i labbet.
Jösses, Oppenheimer.
Sovit illa?
- Börja om. - Jag måste gå på föreläsningen.
- Varför det? - Det är Niels Bohr.
Det hade jag glömt.
Då går vi.
Inte ni, Oppenheimer. Fortsätt med plattorna.
CYANKALIUM
Kvantfysik är inte ett steg framåt.
Det är ett nytt sätt att förstå verkligheten.
Einstein öppnade dörren, och nu kikar vi in och ser en värld inuti vår värld.
En värld av energi och paradoxer som inte alla kan acceptera.
Hur mår ni? - Niels, det här är J. Robert Oppenheimer.
- Vad står J för? - Tydligen ingenting.
Ni ställde den enda vettiga frågan.
Han är kunnig, men har mer att lära i labbet.
- Jag hörde er ge samma föreläsning... - Och hade samma fråga. Varför fråga igen?
Jag gillade inte svaret.
- Tyckte ni bättre om det i går? - Mycket.
Man kan lyfta på stenen utan att vara redo för ormen under den.
Nu verkar ni vara redo.
Men labbet roar er inte?
Lämna då Cambridge och dess bägare och blandningar. Åk nånstans där ni får tänka.
Vart?
Göttingen.
- Born. - Born.
Åk till Tyskland och börja studera för Max Born. Lär er teorin.
- Jag ska meddela att ni kommer. - Maskhål.
- Hur är ni i matematik? - För svag för den fysiker han vill bli.
Algebra är som noter. Det viktiga är inte att kunna läsa dem.
Det gäller att höra musiken. Kan du höra musiken, Robert?
Ja, det kan jag.
DET ÖDE LANDET
VÅROFFER
Senatorn från Wyoming.
Amiral Strauss, jag undrar över er relation med dr J. Robert Oppenheimer.
- Ni träffade honom 1947? - Det stämmer.
Ni var atomenergikommissionens ordförande?
Ja, men jag träffade Robert när jag var styrelseledamot -
- på Institutet för avancerade studier vid Princeton.
Efter kriget hade han världsrykte och jag var fast besluten -
- att få honom att leda institutet.
Dr Oppenheimer. En ära.
- Mr Strauss. - Det uttalas "stråss".
Hur man än uttalar Oppenheimer vet folk att jag är jude.
Jag är ordförande för templet Emanu-El på Manhattan. "Stråss" är sydstatsuttalet.
Välkommen till institutet. Jag tror att ni kan trivas här.
Bra pendlingsavstånd.
I tjänsten ingår det där huset för er och er hustru, och är det två barn ni har?
Jag är djupt imponerad av ert arbete.
- Är ni utbildad fysiker? - Te i kollegierummet vid fyra.
Nej, jag är inte utbildad alls. Jag är en selfmade man.
Det kan jag känna igen mig i. Min far var det.
Det här blir då ert tjänsterum.
Han är ofta där på eftermiddagen.
Jag har alltid undrat varför ni inte engagerade honom i Manhattanprojektet.
Vår tids skarpaste vetenskapliga hjärna.
Sin tids.
Einstein publicerade sin relativitetsteori för över 40 år sen.
- Men han anammade aldrig kvantvärlden. - "Gud spelar inte tärning."
Precis.
- Ni har inte funderat på att läsa fysik? - Jo, men jag valde att sälja skor.
Lewis Strauss var en gång en ringa skoförsäljare.
Nej, bara skoförsäljare.
- Jag presenterar er gärna. - Behövs inte. Jag har känt honom länge.
Albert.
Vad var det? Vad sa ni till honom?
Ingen fara med honom.
Mr Strauss, det finns saker i mitt förflutna som ni bör känna till.
Som AEC:s ordförande har jag tillgång till er personakt.
- Ni är inte orolig? - Hurså, efter allt ni gjort för landet?
Tiderna förändras.
Tanken är att institutet ska vara en fristad för självständiga forskare.
Det är ni. Ni är rätt man för jobbet.
Jag ska fundera på saken. Vi ses på AEC:s möte i morgon.
- Det är en mycket prestigefylld tjänst. - Ja, på bra pendlingsavstånd.
Det är därför jag funderar på saken.
Så dr Oppenheimer nämnde sina tidigare kontakter innan ni anställde honom?
- Ja. - Men det bekymrade er inte?
Då undrade jag bara vad han kunde sagt som gjorde Einstein sur på mig.
- Men senare? - Vi vet alla vad som hände senare.
Under er vistelse i Europa tycks ni ha träffat många fysiker från andra länder.
- Det stämmer. - Några ryssar?
Inte vad jag minns. Om jag får fortsätta med mitt...
Mr Robb, ni kommer att få gott om tid för korsförhör.
Efter Göttingen flyttade jag till Leiden i Holland där jag träffade Isidor Rabi.
Ursäkta.
En jänkare föreläser om den nya fysiken? Vill man inte missa. Jag är amerikan.
- Vilken överraskning... - Säg till om ni får svårt med engelskan.
Vad säger han?
- Nej tack. - Det är långt till Zürich.
Du är snart så mager att du försvinner mellan kuddarna.
- Rabi. - Oppenheimer.
Jag hörde din föreläsning om molekyler. Delar av den.
- En New York-jude som kan holländska? - Jag ville lära mig det när jag kom hit.
Och efter sex veckor kan du föreläsa om kvantmekanik på holländska?
Kvantmekanik räckte inte som utmaning? Shvitser.
Skrytmåns. Holländska kan du, men inte jiddisch?
- Inte så vanligt på min sida av parken. - Fan ta dig.
- Längtar du hem? - Gissa om.
Känns det som om vår sort inte är riktigt välkommen här?
- Fysiker? - Kul...
- Inte på institutionen. - Där är alla judar.
Ät.
Det finns en tysk du ska söka upp.
- Heisenberg. - Just det.
Det kan leda till antagandet att det bakom kvantvärlden -
- finns en riktig värld där kausalitet ännu råder.
Men såna spekulationer ter sig för oss rent ut sagt lönlösa. Tack.
Ha en trevlig dag.
Strålande.
Dr Oppenheimer.
Oppenheimer, ja. Jag gillade er artikel om molekyler.
- Ja, ni inspirerade ju till den. - Vi kan publicera nåt gemensamt.
- Jag måste tillbaka till USA. - Där tar ingen kvantmekanik på allvar.
- Just därför måste jag tillbaka. - Han saknar Manhattans kanjoner.
- New Mexicos kanjoner. - Är ni från New Mexico?
Nej, New York. Men min bror och jag har en ranch utanför Santa Fe. Dit längtar jag.
Bäst att ni åker hem då, cowboys.
Det gäller bara honom. Jag och hästar? Knappast.
Trevligt.
- Råkade ni på Heisenberg igen? - Inte personligen, men...
...våra vägar korsades.
Vid återkomsten till USA tackade jag ja till tjänster på Caltech och Berkeley.
STRÅLNINGSLABORATORIUM
Dr Lawrence, förmodar jag.
- Oppenheimer? - Ja.
- Du ska visst börja med kvantteori här. - Ja, i salen intill.
- Satte de dig där? - Ja, nära er experimentella fysiker.
Teori räcker inte hela vägen. Vi bygger en elektronaccelerator.
- Vill du hjälpa till? - Att bygga den? O nej.
Men jag arbetar på teorier som jag vill pröva med den.
- När börjar du undervisa? - Om en timme.
- Seminarium? - Handledning.
- En enda student? Är det allt? - Jag undervisar i nåt ingen här drömt om.
- Men när folk förstår... - ...finns ingen återvändo.
- Jag måste ha missat... - Mr Lomanitz?
- Ja. - Ni har kommit rätt.
Slå er ner.
- Vad vet ni om kvantmekanik? - Jag har grunderna klara för mig.
Då gör ni fel.
Består ljus av partiklar eller vågor? Enligt kvantmekaniken är det både och.
Det kan det inte vara, men det är det. Det är paradoxalt, men det fungerar.
Så...
Tackar.
Mr Lomanitz, det kommer att gå bra.
Mr Snyder...
Låt oss begrunda en stjärna.
En väldig masugn som brinner i yttre rymden.
Eld som drivs utåt, trots gravitationen. I balans.
Men om ugnen svalnar och gravitationen får övertaget drar den ihop sig.
- Densiteten ökar. - Det stämmer. Ökad gravitation...
Ökad densitet. Det blir en ond cirkel tills... Var går gränsen?
Inte vet jag. Matematiken för oss dit ingen har varit förut.
- Jag? - Ja, ni är bättre på matematik än jag.
I dr Oppenheimers personakt fanns detaljer från Berkeley.
Varför öppna en akt på dr Oppenheimer före kriget?
- Det får ni fråga mr Hoover. - Jag frågar er, amiral Strauss.
Jag antar att det hade att göra med hans...
...vänsterpolitiska aktiviteter.
LÖRDAG KL. 14 STÖD LOJALISTERNAS SPANIEN
- Låt dem inte ta upp politik på skoltid. - Det där skrev jag.
Inom fysiken hyllar du revolutionen.
Men den pågår överallt: Picasso, Stravinsky, Freud, Marx...
Det här är Amerika, Oppie. Vi har haft vår revolution.
Allvarligt talat, håll det utanför labbet.
Utanför labbet leder min hyresvärdinna en gruppdiskussion i kväll. Intresserad?
Politik på Berkeley innebär att filosofer och kommunister diskuterar integration.
- Du bryr dig inte om integration. - Jag röstar för det, pratar inte om det.
- Vi går och äter. - Jag ska träffa min bror där.
Hur kom dessa aktiviteter till FBI:s kännedom?
Om jag minns rätt noterade FBI nummer- plåtar vid misstänka kommunistmöten -
- och hans namn dök upp.
Jösses!
- Förlåt. - Frank.
- Du minns väl Jackie? - God kväll.
Robert, kom och hälsa på Chevalier.
Dr Haakon Chevalier, dr Robert Oppenheimer.
- Angenämt. - Min lillebror Frank, och...
- Fortfarande Jackie. - Chevalier, är du språkvetare?
Ditt rykte föregår dig. Du undervisar visst i ny, radikal fysik.
Men jag visste inte att du är med i partiet.
- Det är jag inte. - Frank och jag funderar på att gå med.
- Jag stöder olika saker. - Spanska inbördeskriget?
- Vem stöder inte demokrati mot fascism? - Vår regering.
- De ser socialism som ett större hot. - Se vad nazisterna gör mot judarna.
Jag hjälper tyska kolleger att emigrera. Nåt måste jag göra.
Mitt eget arbete är så abstrakt.
- Vad arbetar du med? - Vad som händer med stjärnor som dör.
Dör stjärnor?
Om de gör det, svalnar de och kollapsar.
Ju större stjärnan är, desto våldsammare blir dess undergång.
Gravitationen blir så stark att den sväljer allt. Till och med ljus.
- Kan det gå till så? - Ja, enligt matematiken.
En dag kanske en astronom bevisar det.
Men mina teorier påverkar inte människors liv.
Om du ska skicka pengar till Spanien, gör det genom kommunistpartiet.
Mary bad mig lämna de här.
- Jag heter Jean. - Robert.
Haakon Chevalier. Vi sågs på fackmötet hos Serbers förra månaden.
Tack.
- Robert påstår att han inte är kommunist. - Då vet han inte tillräckligt.
- Jag har läst Das Kapital. Räknas det? - Då är du mer beläst än många i partiet.
Svulstig. Men somligt bär: "Ägande är stöld."
- "Egendom", inte "ägande". - Ursäkta, jag läste den på tyska.
Jaha...
Det handlar inte om boken, utan idéerna. Du verkar inte brinna för dem.
Jag brinner för att tänka fritt om hur världen kan bli bättre.
- Varför begränsa sig till en dogm? - Kan du som fysiker välja och vraka?
Eller håller du dig till ordningen för att nå framsteg?
Jag vill ha lite spelrum.
Följer du alltid partilinjen?
Jag vill också ha spelrum.
Vad är det? Vänta, vänta, vänta.
Oväntat.
- Vadå? - Hos en fysiker.
- Har du bara Freud i bokhyllan? - Min bakgrund är faktiskt mer...
Jungiansk?
- Har du gått i analys? - Jag hade lite bekymmer i Cambridge.
- Berätta. - Jag försökte förgifta min handledare.
- Hatade du honom? - Tvärtom.
- Du behövde bara få ligga. - Så koncis var inte min analytiker.
Du inbillar alla att du är mer komplicerad än du är.
- Vi är väl alla enkla själar. - Inte jag.
- Vad är det här? - Sanskrit.
- Kan du läsa det? - Jag försöker lära mig.
Läs upp det här.
Här visar sig Vishnu i sin fyrarmade gestalt...
Nej.
Läs vad som står.
"Nu har jag blivit Döden."
"Förgörare av världar."
Det här duger.
Det klarnar upp före gryningen. Luften kyls av under natten, så det klarnar.
Kom!
Jo...jag ska gifta mig.
- Gratulerar, Frank! - Tack.
- Med Jackie? - Ja, med Jackie. Servitrisen.
Du har rätt, Oppie. Det klarnar. Jag ska kika på stjärnor.
Du pratar om vanligt folk, men Jackie är visst inte god nog.
Du ogillade att vi gick med i partiet.
- Har du ensamrätt på sånt? - Jag har inte gått med.
Och hon borde inte ha övertalat dig.
- Halva kollegiet är kommunister. - Inte den halvan.
- Jag vill att du ska vara försiktig. - Och jag vill vrida nacken av dig.
Jag vill inte leva i rädsla för att göra misstag.
Om du är glad, så är jag glad.
Då är jag glad att du är glad att jag är glad.
Det känns som om jag kan se en av dina mörka stjärnor.
Det kan man inte. Det är hela poängen.
Gravitationen sväljer ljus.
Det blir som ett hål i rymden.
- Allt väl med Frank? - Ja, fast han har en värdelös brorsa.
Det här stället har nåt visst.
När jag var grabb...
...tänkte jag att om jag fann ett sätt -
- att kombinera fysik och New Mexico -
- så skulle mitt liv bli perfekt.
- Lite väl avlägset. - Ja.
Nu går vi och lägger oss.
Platån vi såg i dag är en av mina absoluta favoritplatser.
- I morgon bestiger vi den. - Vad heter den?
Los Alamos.
Jag väntade mig inte att träffa dig i dag.
Måste jag avtala tid?
- Hallå, kom tillbaka! - Alvarez?
Oppie! Oppie!
Vad är det?
De har gjort det. Hahn och Strassmann i Tyskland har klyvt urankärnan.
Hur då?
- Bombardera den med neutroner. - Fission.
- De har klyvt atomen. - Det är inte möjligt.
Jag ska försöka reproducera det.
Du ser, det går inte.
Mycket elegant. Klart och tydligt.
- Bara ett problem. - Var då?
I rummet intill.
Alvarez har gjort det.
Titta här, det bildas kraftiga vibrationer vid fissionen.
Jag har sett 30 sådana på tio minuter.
Teori räcker inte hela vägen.
Under processen...
...frigörs neutroner som kan klyva andra uranatomer.
Kedjereaktion. Vi tänker på samma sak.
Du, jag och alla andra fysiker som har sett nyheten.
Vad tänker vi på?
En bomb, Alvarez.
En bomb.
Sluta med de jävla blommorna, Robert!
- Vad vill du ha av mig? - Ingenting!
- Du säger det, men sen ringer du. - Svara inte, då.
Jag kommer alltid att svara.
Visst.
Men inte mer blommor.
Följer du inte med?
Du måste inse när slaget är förlorat.
Det är inte så enkelt, Hoke.
Chevalier, roligt att se dig. - Och Barbara.
Och den omtalade dr Oppenheimer.
- Eltenton. - Trevligt.
Kan ni säga några ord om fackanslutning på campus?
Undan! Undan!
På Shell har vi anslutit kemister och ingenjörer, så varför inte forskare?
Oppie! Oppie! Oppie!
ARKITEKTER, INGENJÖRER, KEMISTER, TEKNIKER
Lärare är fackansluta. Varför inte professorer?
- Är du inte inbokad nånstans? - Akademiker har också rättigheter.
- Jag ska undervisa. - Jag sitter med.
Inte nu.
Richard och dr Bush. Vad gör ni här uppe i norr?
Richard, hälsa Ruth att jag kommer till Pasadena på torsdag.
Din artikel om svarta hål är antagen!
Var är Hartland? Hämta Hartland.
Den 1 september 1939. En dag att minnas.
- Hartland, artikeln är antagen. - Vi är överskuggade.
HITLER INVADERAR POLEN STÄDER BOMBADE; DANZIG INTAGET
Under Slaget om Storbritannien blev jag allt mindre välvilligt inställd -
- till kommunisternas neutralitetspolitik.
När Hitler invaderade Ryssland blev vi allierade.
- Återkom era kommunistsympatier då? - Nej.
Jag vill klargöra att min ändrade syn på Ryssland -
- inte innebar en brytning med dem med annan uppfattning.
Ett par år, och i ett tidigare äktenskap, var min fru Kitty med i kommunistpartiet.
Här har jag de fina grejerna.
- Det här är väl Tolmans hus? - Jag bor hos dem när jag är på Caltech.
- Behöver ni nåt? - Det är bra, Ruthie.
Så du är biolog?
Jag har blivit befordrad till hemmafru.
Kan du förklara kvantmekanik? Det verkar förbryllande.
Det är det.
Det här glaset...
...innehållet...
...bänken...
...våra kroppar...
Allting.
Det är mest tomrum.
- Små energivågor som hålls samman. - Av vadå?
Krafter som är starka nog för att övertyga oss om -
- att materia är nåt solitt och hindrar min kropp från att gå igenom din.
- Du är gift med dr Harrison. - Inte så mycket.
Det finns nån som jag känner är...
- Känner hon likadant? - Ibland. Inte tillräckligt.
Jag ska åka till New Mexico.
Till min ranch, med vänner. Följ med.
- Med din man, menar jag. - Ja, det gör du.
För du vet att det inte spelar nån roll.
- Varför gifte du dig med honom? - Jag var vilsen och han var snäll.
- Vilsen? - Min förre man dog.
Jag var inte redo att vara änka vid 28.
- Vem var din förste man? - En strunt. Nummer två var Joe Dallet.
Välbärgad bakgrund, som jag.
Fackligt aktiv i Youngstown i Ohio. Jag föll pladask.
Hur illa?
I fyra år levde jag på bönor och pannkakor och delade ut Daily Worker vid fabriker.
Jag var 36 och lämnade Joe och partiet. Ett år senare ville jag ha honom tillbaka.
Honom, inte Daily Worker. "Vi ses när jag ska till Spanien", sa han.
- Stred han för lojalisterna? - Han gick med i brigaden. Jag väntade...
Joe blev dödad när han stack upp skallen.
- Joe blev dödad för ingenting. - Republiken är inte ingenting.
Min man offrade vår framtid för att hindra en fascistkula från att tränga in i leran.
- Definitionen av ingenting. - Låter lite förenklat.
Pragmatiskt.
Och nu är jag här.
Var fan det nu är.
Jag ville berätta det själv.
Du hade i alla fall inte med dig blommor.
Jag är inte det du vill ha, Jean.
Men det är en dörr som stängs.
Nej.
Inte vad mig beträffar.
- Du fick henne på smällen. Snabba ryck. - Man är ståndaktig.
Jag pratar om henne. Hon visste vad hon ville.
- Och hennes man? - Vi har pratats vid.
De ska skiljas, så vi kan gifta oss innan det syns.
Så civiliserat...
Din idiot. Det här är din krets.
Tror du inte att reglerna gäller gullgossen?
Briljans räcker långt.
Stöt inte bort de enda människor som fattar vad du arbetar med.
En dag kan du behöva dem.
Federationen för arkitekter, ingenjörer, kemister och tekniker.
FACKANSLUT STRÅLNINGSLABBET!
- Vad tjänar du, Lomanitz? - Det handlar inte om det.
Vad har ni gemensamt med lantarbetare och hamnsjåare?
Massor.
Ut med er, allihop. Nu!
Inte du.
- Vad håller du på med? - Det är en fackförening.
- Full av kommunister. - Jag är inte med i partiet.
Jag får inte ta med dig projektet. Jag får inte ens berätta vad det gäller.
Jag vet vad projektet gäller.
Einstein och Szilard har varnat Roosevelt för att tyskarna kan tillverka en bomb.
Och jag vet vad en bomb betyder för nazisterna.
- Och det gör inte jag? - Det är inte ditt folk de sätter i läger.
- Det är mitt. - Du tror att jag för dina åsikter vidare.
Ta en titt i backspegeln när du åker hem från möten.
Lyssna på klicken i telefon och sluta vara så jävla naiv!
- Varför skulle de bry sig om vad jag gör? - Inte bara du tycker att du är viktig.
Okej, jag fattar.
- Om du bara var lite mer... - Pragmatisk.
Jag ska prata med Lomanitz och de andra. Var inte orolig. Lawrence...
Välkommen till kriget.
Jag fyllde i formuläret och fick veta -
- att kontakterna med vänstergrupper inte skulle förhindra arbete i atomprogrammet.
Varför sågs inte hans kommunistsamröre som en säkerhetsrisk under kriget?
Jag kan inte svara för en klassning gjord flera år innan jag träffade honom.
Och efteråt?
Efter kriget var dr Oppenheimer världens mest respekterade vetenskapliga röst.
Därför bad jag honom leda institutet och därför rådgav han atomenergikommissionen.
Vad anklagar de mig för?
Vad hände 1947-1954 som fick er att ändra åsikt om Oppenheimers säkerhetsklassning?
Det gjorde jag inte. Jag var ordförande i AEC, men la inte fram anklagelserna.
- Vem gjorde det? - En tidigare utskottsmedarbetare.
En rabiat antikommunist vid namn Borden. Han skrev och krävde att FBI skulle agera.
- Varför vände han sig inte till AEC? - Varför ertappas med kniven i hand?
- Vad hade Borden emot Oppenheimer? - Det var under McCarthy-tiden.
Folk trakasserades för minsta anstrykning av rött.
I Oppenheimers personakt fanns kommunister som hans bror, svägerska, fästmö, fru...
Det var före Chevalier-incidenten.
Hur fick Borden tillgång till personakten?
Nån gav honom den.
Nån som ville tysta Robert.
- Vem då? - Vem vet?
Robert drog sig inte för att reta maktspelarna i Washington.
Han hade starka åsikter om atombomben -
- och var inte så tålmodig mot oss vanliga dödliga.
Jag fick utstå en hel del.
AEC skulle fatta beslut -
- om export av isotoper till Norge. De tog in Robert för att göra mig till åtlöje.
Dr Oppenheimer, amiral Strauss har sagt -
- att fienden kan använda isotoperna för att tillverka atomvapen.
Man kan använda en skyffel för att tillverka atomvapen, och det gör man.
Man kan använda en flaska öl, och det gör man.
Isotoper är mindre användbara än elektroniska komponenter -
- men mer användbara än en smörgås.
Genialitet är inte lika med förstånd.
Hur kunde han som såg så mycket vara så blind?
Kitty?
Kitty...
Projektet... Jag är med.
- Jag är med. - Det måste vi fira.
Ska du inte gå in till honom?
Jag har varit med honom hela jävla dan.
Kom, lilla vän.
Jag vet inte vad jag ska säga.
- Jag skäms för att be. - Vi ställer upp.
Ta hand om Peter. Bara ett tag, Hoke.
Ett tag.
- Vet Kitty att du är här? - Ja, det är klart.
Klart att hon vet.
Vi är hemska. Själviska, hemska människor.
- Förlåt att jag frågade. - Själviska, hemska människor...
...vet inte att de är själviska och hemska. Sätt dig.
Robert, du ser bortom den värld vi lever i.
Det har sitt pris.
Klart att vi hjälper er.
- Allt håller på att förändras, Robert. - Att få barn...
Nej, världen är på väg i en ny riktning.
Den omdanas.
Det här är din chans.
- Vi ska sätta ihop en grupp... - Inte "vi". Det borde vara du.
Lawrence klarar inte det här.
Inte Tolman eller Rabi heller. Men det gör du.
- Vilka är de i uniform? - Jag trodde att du kanske visste det.
Dr Oppenheimer.
Överste Groves. Det här är överstelöjtnant Nichols.
Skicka den på kemtvätt.
Om ni behandlar en överstelöjtnant så, vad väntar då en ödmjuk fysiker.
- Om jag träffar en så hör jag av mig. - Aj...
Strider runt om i världen, men jag måste stanna i Washington.
Jag byggde Pentagon och nu har jag fått ta över ingenjörsdistriktet Manhattan.
- Vad är det? - Försök inte. Det vet ni förbannat väl.
Ni och var och varannan fysikinstitution. Det är det stora problemet.
Jag trodde uranmalm var problemet.
1 200 ton inköpt dagen jag tog över.
- Anrikning? - På plats i Oak Ridge i Tennessee.
Nu letar jag efter en projektledare.
- Och mitt namn dök upp? - Nix.
Men ni introducerade kvantfysik i USA, så jag blev nyfiken.
Vad har ni fått veta?
Ni är en dilettant, kvinnokarl, misstänkt kommunist...
- Jag är demokrat. - Misstänkt, sa jag.
Instabil, teatralisk, egoistisk, neurotisk...
Inget bra? Inte: "Han är briljant, men"...
Briljans tas för givet i era kretsar, så nej.
Richard Tolman sa nåt positivt. Han menar att ni har integritet.
Men han verkar förstå sig bättre på vetenskap än på människor.
Ändå är ni här. Ni tror inte alltid på vad folk säger.
Jag tror aldrig på vad folk säger.
- Inget Nobelpris än? - Inte general än?
- Det blir jag nu. - Jag har kanske samma tur.
- Nobelpris för en bomb? - Alfred Nobel uppfann dynamiten.
Hur skulle ni gå till väga?
Ni talar om att omvandla teori till ett vapensystem snabbare än nazisterna.
- Och de ligger tolv månader före. - Arton.
Vår neutronforskning tog ett halvår. Deras man tog steget direkt.
- Vem är det? - Werner Heisenberg.
Han har en intuitiv förståelse av atomstrukturen.
- Är ni bekant med hans arbete? - Och Bothes, von Weizsäckers, Diebners...
På papperet är tyskarna oslagbara. Vi har ett enda hopp.
Antisemitism.
Va?
Hitler har kallat kvantfysik "judisk vetenskap".
Vårt enda hopp är att Hitler är så förblindad av hat -
- att han nekat Heisenberg nödvändiga resurser.
- Nu är våra bästa forskare spridda. - Vilket förhindrar läckor.
Arbetet kräver att alla ser helheten.
Bristfällig säkerhet kan bli ödesdigert. Ineffektivitet blir det.
- Tyskarna vet ändå mer än vi. - Inte ryssarna.
Påminn mig, vilka är vi i krig med?
Med er bakgrund bör ni inte tona ner -
- säkerheten visavi våra kommunistiska allierade.
- Uppfattat, men nej. - Ni kan inte säga nej till mig.
Det är mitt jobb när ni har fel.
- Så jobbet är ert nu? - Jag funderar på saken.
Nu fattar jag hur ni har fått ert rykte.
Det var nån som sa: "Oppenheimer skulle inte kunna driva ett gatukök."
Det stämmer.
Men jag kan driva Manhattanprojektet.
Det går att balansera det här.
Strålningslabbet här i Berkeley under Lawrence.
Metallabbet i Chicago under Szilard. Storskalig anrikning i Tennessee.
Och Hanford.
Landets industriella och vetenskapliga resurser länkas samman med järnväg.
Det finns ett enda mål, en punkt i tid och rum - här.
Ett hemligt labb i ödemarken. Säkert, självförsörjande...
...utrustning, bostäder - rubbet. Där ska alla vara tills vi är klara.
- Det behövs skolor, affärer, en kyrka. - Varför?
Forskarna måste få ta med sina familjer.
- Vill ni ha säkerhet, så bygg en stad. - Var då?
Välkomna till Los Alamos.
Det finns en pojkskola som ska rekvireras och indianer är här ibland.
Frånsett det finns ingenting på flera mil. Det går att hitta en perfekt plats.
- För? - Framgång.
Bygg en stad. Snabbt.
Dags att rekrytera forskare.
- Varför skulle jag lämna min familj? - Du kan ta med den.
- Jag är ingen soldat, Oppie. - Generalen är den soldat jag behöver.
Vad ska jag säga?
Heisenberg, Diebner, Bothe, Bohr...
- Vad har de gemensamt? - Atomteorins skarpaste hjärnor.
Så mycket ni vill, tills ni känner min känga på pungen.
- Ni är bäst på isotoper och sprängämnen. - Men du kan inte säga vad saken gäller?
- Inte vet jag. - Nazisterna har dem.
- Niels Bohr är i Köpenhamn. - Ockuperat av nazisterna.
Varför skulle vi ge oss av på obestämd tid?
I ett par år. Eller tre.
General, ursäktar ni oss ett ögonblick?
Det handlar om att släppa lös den starka växelverkan innan nazisterna gör det.
Herregud.
- Niels arbetar aldrig för nazisterna. - Men de har honom, så jag behöver dig.
- Varför skulle jag göra det? - Varför? Varför?
Kanske för att det handlar om den viktigaste jävla grejen i världshistorien!
Fan!
De släpper aldrig in mig i projektet.
Och en missad säkerhetsprövning är inte bra för karriären.
Så du är vänster, än sen? Det är ett nationellt nödläge.
Jag har också lik i garderoben.
- De behöver oss. - Ett tag.
- Går det att få ut Bohr ur Danmark? - Nej, jag har hört med britterna.
Inte förrän vi har allierade soldater på kontinenten igen.
- Är han så viktig? - Vet ni nån mer som överbevisat Einstein?
- Det skulle gå snabbare att flyga. - För riskabelt.
Landet behöver oss.
Killarna från Harvard säger att cyklotronen inte får plats.
Låt dem prata med arkitekterna.
När ska det här stället öppna?
Om två månader.
Robert, du är en stor improvisatör, men det här...
...kan du inte lösa i huvudet.
Fyra divisioner.
Experiment. Teori. Metallurgi...
- Vem leder teorin? - Jag.
Jag befarade det. Du har för mycket.
Då kan du ta teorin.
Jag kommer inte hit, Robert.
Varför inte?
Bomber landar både på oskyldiga och skyldiga.
Jag vill inte att kulmen på 300 års fysik ska bli ett massförstörelsevapen.
Izzy.
Jag vet inte om vi kan anförtros ett sånt vapen.
Men jag vet att nazisterna inte kan det.
Vi har inget val.
Sen...
...ska du tillsätta Hans Bethe som chef för den teoretiska divisionen.
Och före det?
Ta av den där löjliga uniformen. Du är forskare.
- Groves vill att vi tar värvning. - Groves kan skita ner sig.
De behöver oss för de vi är, så var dig själv. Fast bättre.
Det här är enda nyckeln. Teller är redan här.
- Ska jag visa in honom? - Nej, vi väntar på de andra.
Nu börjar vi.
- Hej, Edward. - Ja...
Mina herrar, vi arbetar här tills T-sektionen i Los Alamos är klar.
- Edward, får jag... - Det här är viktigare.
När jag räknade på kedjereaktionen upptäckte jag nåt oroande.
Nej...det här kan inte stämma.
Visa dina beräkningar.
- Den är exponentiell. - Nej, nej, nej.
Det här är fantasier. Tellers beräkningar kan inte stämma.
Gör dem du. Jag ska till Princeton och prata med Einstein.
- Ni är inte överens om mycket. - Just därför vill jag höra hans åsikt.
Albert.
Dr Oppenheimer. Känner du Kurt Gödel? Vi promenerar ofta här.
Träd är mycket inspirerande konstruktioner.
- Albert, kan vi pratas vid? - Javisst. - Ursäkta, Kurt.
Vissa dagar vägrar Kurt att äta.
Till och med på Princeton. Han tror att nazisterna kan förgifta maten.
- Vems arbete är det här? - Tellers.
Hur tolkar du det?
Neutroner slår in i kärnan och frigör neutroner som slår in andra kärnor.
Kriticitet, ingen återvändo, massiv explosiv kraft.
Men den här gången upphör inte kedjereaktionen.
Den skulle antända atmosfären.
När vi spränger en atombomb kan vi starta en kedjereaktion som...förgör världen.
Här står vi alltså.
Vilse i din kvantvärld av sannolikheter och i behov av visshet.
Kan du göra beräkningarna?
Det enda vi har gemensamt är missaktning av matematik.
- Vem arbetar med det här på Berkeley? - Hans Bethe.
Han kommer fram till sanningen.
- Och om sanningen är katastrofal? - Då avbryter ni.
Och delar med er av rönen till nazisterna.
Så att ingendera sida förgör världen.
Robert.
Det här är din sak, inte min.
Teller har fel. Han har fel.
Bortom Tellers antaganden framträder den verkliga bilden.
Och slutsatsen?
Risken för en okontrollerad kärnreaktion är nära noll.
Det här är goda nyheter.
- Kan du köra dem igen? - Nej, svaret blir detsamma.
Tills en bomb faktiskt sprängs är det här den säkraste uppgift du får. Nära noll.
Teori räcker inte hela vägen.
- Hej! - Hallå där.
- Vi har saknat honom. - Vill ni adoptera?
Vi ville träffa er innan vi åker.
Ut i det okända.
Vet du vem jag råkade på häromdan? Eltenton.
- Kemisten från Shell? Fackkillen? - Ja, killen från F.A.E.C.T.
Han klagade på hur vi sköter kriget.
- Närmare bestämt? - Bristande samarbete med våra allierade.
Vi har tydligen inget forskningsutbyte med ryssarna.
Han sa att de flesta forskare tycker att policyn är korkad.
- Jaså? - Ja.
Han nämnde att om nån ville skicka nåt vidare -
- utanför de officiella kanalerna, så kunde han hjälpa till.
Det vore förräderi.
Ja, självklart.
Jag ville bara berätta det.
Skitungen är knockad. Var är våra martini?
På gång.
Där upphörde samtalet. Inget i vår långa vänskap kunde få mig att tro -
- att Chevalier var ute efter information.
Jag är säker på att han inte visste nåt om arbetet jag var involverad i.
Jag har insett att jag borde ha rapporterat händelsen omedelbart.
Fallet Oppenheimer belyser spänningarna mellan forskare och säkerhetsapparat.
I hopp om att få veta hur den nominerade hanterade såna frågor på AEC -
- har en forskare kallats till utskottet.
- Vem då? - Det har de inte sagt.
Jag är nominerad till posten som handelsminister. Varför ta in forskare?
Det är en kabinettspost. Vi inhämtar ett brett urval av åsikter.
Jag vill veta vem forskaren är och få möjlighet till korsförhör.
Det här är ingen domstol.
En formalitet?
Ingen nominerad till kabinettet har blivit underkänd sen 1925. Det hör till spelet.
Saken är klar, Lewis. Så ta det lugnt.
- De tar in en forskare, än sen? - Jag kan forskare.
De vill inte bli ifrågasatta av nån utanför de egna leden.
Jag ledde AEC, och kan klandras för det som hände Robert.
Senaten får inte tro att ni inte har forskarsamhällets stöd.
Eller ska vi vända på steken och utnyttja det?
"Jag tog strid mot Oppenheimer och USA vann"?
- Finns det nån som vet vad som hände? - Teller.
- Han gör intryck. - Kan ni få namnet på den de har kallat?
Ta reda på om han var i Chicago eller Los Alamos under kriget.
I Chicago basade Szilard och Fermi. I Los Alamos rådde en Oppiekult.
Robert byggde stället. Han var grundare, borgmästare, sheriff - allt i ett.
Allt som saknas är en saloon.
Det finns inget kök.
Jaså? Det ska vi ordna.
Taggtråd, skjutvapen?
- Oppie... - Det är krig, Hans.
Halifax 1917. Ett fartyg lastat med krigsmateriel exploderar i hamnen.
En väldig och plötslig kemisk reaktion.
Tidernas största icke-naturliga explosion.
Vi ska nu beräkna hur mycket mer förödande motsvarande kärnreaktion hade varit.
- Uttryckt i ton TNT. - Det handlar om tusentals.
Då får det bli kiloton.
Om vi tänker oss U-235 -
- kommer bomben att behöva...
Gadget behöver en sfär på 15 kilo i ungefär den här storleken.
För plutonium: en sfär på 4,5 kilo.
Här är mängden uran som anrikats i Oak Ridge den senaste månaden.
Och plutonium från anläggningen i Hanford...
Om vi kan anrika dessa mängder måste vi hitta ett sätt att detonera dem.
- Är du uttråkad, Edward? - Lite grann, ja.
- Varför? - Vi vet att en fissionsbomb är möjlig.
- Varför inte tänka i nya banor? - Som vadå?
I stället för uran eller plutonium använder vi väte.
Tungt väte.
Deuterium. Är ni med?
Vi komprimerar atomerna under högt tryck för att inducera en fusion.
Då får vi inte bara kiloton, utan megaton.
Vänta nu, vänta...
Hur genererar man kraft för att smälta samman väteatomer?
- Med en liten fissionsbomb. - Där har vi det!
Eftersom vi ändå behöver en kan vi väl återgå till det?
Det var inte isotopfrågan som ledde till motsättningen med dr Oppenheimer.
Det var vätebomben, eller hur?
Som kolleger var vi ense om att vara oense i många frågor.
En av dem var behovet av ett vätebombsprogram, ja.
Tack för att ni kommer trots kort varsel.
Jag tror inte det är sant. Men här är vi nu.
Berätta, vad vet vi?
Ett av våra plan över norra Stilla havet har detekterat strålning.
- Har vi filtren? - Det råder inget tvivel.
- Det säger Vita huset. - Önsketänkande.
Är det detektionsfiltren med lång räckvidd?
Det är en provsprängning.
Ryssarna har en bomb. Vi ska ligga flera år före dem, men...
- Var inte säkerheten skärpt i Los Alamos? - Jo, givetvis. Ni var inte där...
Ursäkta, doktorn.
Jag var där.
Vi kan nu fundera på mekaniken för detonation.
- Förslag? - Jag kallar det "skjutning".
Vi avfyrar ett stycke klyvbart material in i en större sfär för att uppnå kriticitet.
- Vad tycker vi? Någon? - Jag funderar på implosion.
Sprängämnen kring sfären krossar materialet.
- Jag vill utforska den idén. - Jag ser till att du får sprängämnen.
- Framsteg? - Trevligt att se er också...
- Den brittiska kontingenten. - Klaus Fuchs.
- Hur länge har ni varit britt? - Sen Hitler sa att jag inte var tysk.
Välkommen till Los Alamos.
Skolan är öppen.
Baren är alltid öppen.
Jag har krympt underhållspersonalen.
- Är det...? - Mrs Serber, ja.
Alla fruar har fått jobb: administration, bibliotek, beräkning... Bra på alla sätt.
Är de kvalificerade?
- Bland dem finns våra skarpaste hjärnor. - Dessutom säkerhetsklassade.
Ni har haft öppna diskussioner divisionerna emellan dagligen.
- Upprätta vattentäta skott. - Det är bara cheferna.
- Som talar med underordnade. - De kan vara diskreta.
- Jag gillar det inte. - Ni gillar ingenting.
En gång i veckan. Bara cheferna.
- Jag vill ta hit min bror. - Nej.
Nichols?
Min säkerhetsklassning är inte klar, och vi ska till Chicago i morgon.
- Vänta med det. - Nazisterna började två år före oss.
Det faktum att er säkerhetsklassning dröjer är inte mitt fel, det är ert fel.
Men det är ert problem. Jag tänker åka.
Hur många deltagare var det i de öppna diskussionerna?
För många. Vattentäta skott skulle gälla.
- Vi var i en kapplöpning med nazisterna. - Och nu med Sovjet.
- Bara om vi inleder den. - De har precis avfyrat startpistolen.
Vad är det de har sprängt?
Data tyder på en plutoniumbomb av implosionstyp.
Som den ni byggde i Los Alamos.
Truman vill veta vad nästa steg blir.
Nästa steg? Atomvapensamtal. Det är självklart.
Och Super, känner Truman till den?
- Har vi informerat honom om den? - Inte specifikt.
Oklart om en vätebomb är tekniskt möjlig.
Men Teller tog upp det i Los Alamos?
Tellers förslag är alltid opraktiska. Den måste ut med oxkärra, inte flyg.
- Oppie... - Vill ni kommentera, dr Lawrence?
Nej.
Om den kan återge oss initiativet, måste presidenten få veta att den finns.
Och om ryssarna vet om den genom en spion i Los Alamos måste vi sätta fart.
Inget tyder på en spion i Los Alamos.
Robert...
- Har de lagt den under en arena? - Den används inte längre.
Lika bra det.
- Oppie! - Dr Fermi.
- Du har visst en liten stad. - Kom och titta.
Vem kan tänka klart på ett sånt ställe? Alla kommer att bli galna.
Tack för förtroendet, Szilard.
Måste det tas med i noteringarna?
- När ska ni pröva den? - Det har vi gjort.
Den första självgående nukleära kedjereaktionen.
- Har inte Groves berättat det? - Nej.
Dr Oppenheimer? Personalavdelningen frågade om jag kan skriva maskin.
- Kan ni det? - Ingick inte i Harvards kemistutbildning.
Condon, mrs Hornig ska ingå i plutoniumgruppen.
- Vad fan gjorde ni i Chicago?! - Besökte metallurgerna.
Vi har all rätt att...
Ni har de rättigheter jag ger er, varken mer eller mindre!
Vi är vuxna och driver ett projekt. Det här är löjligt.
Säg ifrån!
Vi har enats om att hålla vattentäta skott.
Det är rena dårhuset. Ingen kan jobba på såna här villkor.
Generalissimo, jag säger upp mig.
Tack för ingenting.
Lika gott att slippa honom.
Är ni inte mer oroad för hans diskretion nu?
Vi dödar honom.
Skojar bara.
Han hatar mig, inte Amerika.
- Alla har inte svagheter som jag. - Nu förstår jag inte.
Ni anlitade inte mig trots min vänsterbakgrund utan på grund av den.
Så att ni kunde kontrollera mig.
Så slipad är jag inte. Jag är bara en ringa soldat.
Ni är varken ringa eller bara soldat. Ni är ingenjörsutbildad på MIT.
Se nu till att jag blir säkerhetsklassad, så att jag kan utföra det här miraklet.
General, kände ni till dr Oppenheimers vänsterkopplingar när ni tillsatte honom?
Jag kände till misstankarna mot honom och hans extremt liberala bakgrund.
- Skulle han göra nåt medvetet illojalt? - Det skulle förvåna mig.
Så ni litade helt på hans integritet?
I Los Alamos, ja. Som jag kände honom där.
Rådde de säkerhetsansvariga er att inte godkänna dr Oppenheimers klassning?
De kunde och ville inte godkänna honom förrän jag insisterade.
Och ni hade ganska god inblick i dr Oppenheimers personakt?
Det är bara en fråga som behöver besvaras.
Givet AEC:s nuvarande riktlinjer, skulle ni godkänna dr Oppenheimer i dag?
Har ni riktlinjerna?
Skulle ni med AEC:s nuvarande riktlinjer godkänna dr Oppenheimer i dag?
Fysik och New Mexico?
Herregud, vilken vandring.
- Det är därför du behöver en kontakt. - Jag ska utse Lomanitz.
Den här vägen.
- Dr Lawrence. - Leslie.
- Jag vill påminna om samtalet i Berkeley. - Vattentäta skott, jag förstår.
Okej.
Tack.
Berkeley hälsar. Jag ska prata om hur vårt arbete fortskrider.
Och jag måste ta upp några saker fast general Groves bett mig låta bli.
General, jag sa att jag förstod, inte att jag höll med.
Mina herrar, till saken.
- Det ryktades om spionage i Los Alamos. - Obekräftat.
Det sades att det fanns kommunister i projektet.
Deltog nån av dem i diskussionerna om Super?
- Ni ville ha er bror till Los Alamos. - Så dags hade han lämnat partiet.
- Och Lomanitz? - Han fungerade som kontakt.
Säkerheten var skärpt.
Den var så skärpt det gick, men försök gjordes.
- Vad menar ni? - Vi har alla läst hans akt.
Behöver vi prata om Jean Tatlock?
Eller Chevalier-incidenten?
Ursäkta mig.
Lomanitz på ettan!
Hej, Rossi.
Va? Okej, men lugna dig.
- Ännu en miss, Lomanitz är inkallad. - Vi är i krig, doktorn.
Lägg av, vi behöver honom. Lös det.
Det var ingen miss. Han har försökt fackansluta strålningslabbet.
- Han lovade att sluta med det. - Det har han inte.
På Berkeley är man orolig för kommunist- infiltration i fackföreningen F.A...
F.A.E.C.T.
Jag ska dit nästa vecka. Då kan jag hälsa på honom.
Er säkerhetsklassning har godkänts.
Ni ska inte behålla eller återuppta tveksamt umgänge.
Såg ni en fara i kontakter mellan personer i hemligt krigsarbete och kommunister?
I dag skulle jag vara mer medveten om den faran.
Man kan väl säga att ni under krigsåren -
- uppfattade såna kontakter som potentiellt farliga.
Tänkbart farliga, ja.
Alltså...
...kända kommunister...
Hör här...
Jag har burit på många hemligheter under en längre tid.
Det spelar ingen roll vem jag umgås med. Jag pratar inte om de hemligheterna.
Ni sa i ert uttalande -
- att ni var tvungen att träffa Jean Tatlock 1943.
Du stack.
Utan ett ord. Hur trodde du att jag skulle ta det?
- Jag skrev. - Brev utan innehåll.
Vart tog du vägen?
Det kan jag inte berätta, för du är kommunist.
- Varför var ni tvungen att träffa henne? - Hon hade velat träffa mig innan vi åkte.
Då kunde jag inte, men jag kände att hon måste få träffa mig.
Hon fick psykiatrisk behandling och var djupt olycklig.
Fick ni veta varför hon måste träffa er?
För att hon fortfarande älskade mig.
Ni var väl tillsammans den natten?
Ja.
Du glider in i och ut ur mitt liv utan att behöva förklara dig.
- Det är makt. - Inget jag gläds åt.
- Jag skulle hellre vara här med dig. - Men nu är det annat som går före.
Jag har fru och barn.
Det är inte det vi pratar om.
Jean...
Du bad mig komma.
Och jag är glad att jag gjorde det, men vi kan inte träffas igen.
Men tänk om jag behöver dig.
Du sa att du alltid skulle svara.
Inte ett ord?
- Var det förenligt med god säkerhet? - Ja, faktiskt.
Inte ett ord.
När träffade ni henne efter det?
Jag träffade henne aldrig mer.
- Jag hinner med tåget till Princeton. - Jag sa inget du inte redan visste.
- Och nu vet alla det. - Det är ett slutet förhör.
- Utskrifterna kan bli offentliga. - Jag var under ed.
Du var under ed gentemot mig när du åkte till Jean.
Du bara...
...sitter där, dag efter dag.
Du låter dem plocka sönder våra liv.
Varför tar du inte strid?
Robert, jag låter henne inte vittna.
Dr Oppenheimer, varsågod och sitt.
Jag undrar bara om jag ska prata med Lomanitz, med tanke på era farhågor.
Det avgör ni, men jag skulle vara försiktig.
Vad facket beträffar vill jag tipsa om en man vid namn Eltenton.
- Tipsa? - Det kan vara värt att kika på honom.
Det vore fint med lite detaljer.
- Jag ska på ett möte och åker i morgon. - Kom tillbaka så snart ni vill.
- Ni åkte tillbaka dagen därpå. - Ja, jag var tvungen.
Då var det en annan man där.
- Han hette Pash. - Träffade ni överste Pash?
Överste Pash, kan ni läsa upp ert PM från den 29 juni 1943?
"Övervakning av personen tyder på möjliga kommunistkopplingar."
"Personen träffade och umgicks med Jean Tatlock, kommunist vars utdrag bifogas."
- Och personen är dr Oppenheimer? - Ja.
- Som ni inte hade träffat? - Nej, först kort därpå.
- Borde jag inte känna säkerhetschefen? - Nej, han borde känna er.
Jag skulle aldrig lämna er ensam med Pash.
Pash sa till FBI att han skulle kidnappa Lomanitz, sätta honom i en båt -
- och förhöra honom på ryskt vis.
General Groves har gett mig visst ansvar.
Det är som att ha ett barn jag inte får träffa, men ska styra med fjärrkontroll.
Så att få träffa er är...
- Jag ska inte uppehålla er. - Tänk inte på det.
Mr Johnson berättade om samtalet ni hade i går. Det har oroat mig hela dagen.
Jag ville inte tala med Lomanitz utan tillåtelse.
Jag syftar inte på det, utan på nåt som är lite...
...allvarligare.
När FBI påpekade att såna uppgifter inte skulle godkännas i rätten -
- sa Pash att han inte skulle lämna kvar några vittnen att åtala.
FBI tog ur honom det, men sån är han.
Som ni vet finns det andra parter med intresse för strålningslabbets arbete.
En man knuten till sovjetiska konsulatet -
- antydde genom mellanhänder...
...för folk i det här projektet att han kunde vidarebefordra information.
Varför skulle nån i projektet vilja det?
Överbefälhavaren kan ha anledning att informera ryssarna, de är våra allierade.
Men jag gillar inte att det sker bakvägen. Det skadar inte att hålla utkik.
- Och det sa ni till Pash? - Jag höll isär Ryssland och Tyskland.
Boris Pash är son till en ryskortodox biskop.
Född här, men 1918 åkte han till Ryssland för att slåss mot bolsjevikerna.
Han har dödat kommunister.
Jag avgör inte vem som ska ha information.
Jag ska se till att den inte sprids illegalt. Kan ni precisera er?
Det var ett namn som nämndes för mig ett par gånger. Eltenton.
Jag tror att han är kemist på Shell.
Han pratade med en av sina vänner som är bekant med nån i projektet.
- Trodde ni Pash skulle nöja sig med det? - Tanken var att offra Eltenton.
Jag drog en vals.
- Ljög ni för general Groves också? - Nej, jag medgav att jag ljugit för Pash.
Minns ni samtalet om Chevalier-incidenten?
Jag har sett många versioner av det.
- Det är ganska förvirrande. - Och er slutsats?
Han var påverkad av den attityd som är så typisk för skolpojkar:
Det är taskigt att skvallra på en vän.
Jaha...
Kan ni berätta genom vem kontakten togs?
Det skulle involvera personer som inte bör bli involverade.
Är det nån som är med i projektet?
Med i kollegiet, ja, men inte i projektet.
Så Eltenton tog kontakt med nån i kollegiet här på Berkeley?
Såvitt jag vet, ja.
Men det kan ha varit mer än en person inblandad.
Jag kan verka motsträvig, men ni förstår säkert -
- att jag inte vill att oskyldiga människor råkar illa ut.
- Ni vill skydda er vän. Vem skyddar er? - Det kan ni göra.
- Om ni ger mig namnet. - Ja, om ni beordrar mig.
Ni måste göra det frivilligt.
- Gav han er namnet? - Ja.
Men inte då, väl? Det var väl först några månader senare?
- Ni uppfattar mig som ihärdig. - Ja, men det är er uppgift.
Och min uppgift är att skydda dem som arbetar för mig.
I stället för att vidta vissa åtgärder som kan komma till er kännedom...
...och bli besvärande för er, vill jag diskutera dem med er först.
Jag formulerar ingen plan, jag måste bara smälta det hela.
Under månaderna från samtalet med dr Oppenheimer tills han namngav Chevalier -
- försökte ni då identifiera mellanhanden?
Vi la betydande resurser på det. Utan namnet var vårt arbete svårt.
- Och när fick ni namnet? - Jag var borta när Oppenheimer sa det.
Man flyttade mig till Europa för att följa nazisternas bombprojekt.
- Vem gjorde det? - General Groves.
Han förflyttade mig till London.
- Lite tidigt för en julfest. - Nåt är på gång. Tolman är borta.
- Var då? - Ruth säger inget.
Kom igen, Ruthie. Du kan väl berätta det?
Vattentäta skott, Oppie. Varför skulle jag veta var han är?
Du är rätt bra på att veta var mr Tolman är när det räknas.
Givakt!
En julklapp i förskott till alla.
Piloten satte mig i bombrummet. Visade mig syret, men jag gjorde bort mig.
Väl i Skottland var jag medvetslös. Men jag låtsades att jag hade sovit.
Roa er nu.
- Är den stor nog? - För att få slut på kriget?
För att få slut på krig.
Heisenberg sökte upp mig i Köpenhamn.
Otäckt. Min gamle student i nazisternas tjänst.
Han berättade lite för att få mig att tina upp.
- Oavbruten fission i uran. - Det låter mer som en reaktor än en bomb.
- Nämnde han gasdiffusion? - Han var mer fokuserad på tungt vatten.
- Som moderator? - Ja, istället för grafit.
Vadå?
Han har valt fel väg. Vi ligger före. Och nu hjälper du oss, Niels.
Ursäktar ni oss ett ögonblick, mina herrar?
Jag är inte här för att hjälpa till.
Du klarar det utan mig. Jag vill prata om det som kommer efteråt.
Kraften du frigör kommer att överleva nazisterna. Och världen är inte förberedd.
"Man kan lyfta på stenen utan att vara redo för ormen under den."
Vi måste få politikerna att förstå att det inte är ett nytt vapen, utan en ny värld.
Jag ska göra vad jag kan, men du...
Du är en amerikansk Prometheus.
Mannen som gav dem makten att förgöra sig själva, och det respekterar de.
Då börjar ditt verkliga arbete.
Ursäkta, Oppie. Du har ett samtal.
Från San Francisco.
Robert!
Robert?
Robert. Robert...
Hur är det fatt? Vad har hänt?
Hennes far ringde. De hittade henne i badkaret i går.
Vem då?
Hon hade tagit tabletter. Lämnat en lapp, inte undertecknad.
Hon hade kloralhydrat i blodet.
- Det fanns en lapp. - Jean Tatlock?
Vi var tillsammans. Hon sa att hon behövde mig, och jag...
Jag sa att jag inte ville, att jag inte kunde...
Nej, det var jag...
Du kan inte synda och sen hoppas på medlidande för att det fick konsekvenser.
Ta dig samman.
Folk här är beroende av dig.
- Donald, hjälper du mig? - Radioaktivitet ska inte tvinga bort mig.
- Kvinnors fortplantningsorgan kan bli... - Dina organ är mer utsatta än mina.
Snälla... Vi har ingen implosionsladdning.
- Vi kan inte stressa. - Då måste vi sätta i gång.
Neddermeyer sköter sitt jobb. Teller hjälper inte till.
Jag behöver siffror på implosionslinserna.
- Det kan britterna ordna. Fuchs. - Absolut.
- Det är ditt jobb, Teller. - Jag forskar.
På en vätebomb vi inte ska bygga!
Jag vägrar arbeta för honom.
- Låt honom gå. Han är en primadonna! - Jag håller med.
Okej. - Kisty, du ersätter Neddermeyer.
Seth, du flyttar till plutonium. - Lili, jobba med Kisty. Han behöver dig.
Fuchs, du tar Tellers roll och arbetet med implosionsladdningen.
Och ingen lämnar Los Alamos.
- De släpper inte ut mig. - Nej, det är jag som inte släpper ut dig.
Glöm Hans. Glöm fission.
Stanna här, forska på vad du vill.
Fusion, vätebomben... Vi träffas och diskuterar.
Du har inte tid med det. Du är politiker. Du lämnade fysiken för många år sen.
En gång i veckan. En timme. Du och jag.
Lyft bomjäveln!
Utveckling på "Super" pågick i Los Alamos?
Ja.
Men efter kriget förnekade ni att den var möjlig.
Nej, jag pekade på tekniska svårigheter.
Ni sänkte väl den på AEC-mötet efter den ryska provsprängningen?
- Det var väl AEC:s rekommendation? - Efter flera timmars diskussioner.
En vätebomb är tusen gånger kraftfullare än en atombomb.
De enda tänkta målen är storstäderna.
Det är ett massfolkmordsvapen.
Rita några cirklar där de skulle angripa oss.
Börja med New York, D.C...
Det är ett vapen utan försvarsvärde.
Avskräckning.
Behöver vi mer avskräckning än vår nuvarande atomvapenarsenal?
Man kan drunkna på både tre och tretusen meters djup.
Vi kan redan dränka Ryssland. Det vet de. Vi eskalerar bara.
Frågan är om vi borde tala mer i tekniska termer.
Robert? Robert!
Tellers konstruktioner är lika opraktiska nu som under kriget.
Det går att få en vätebomb att fungera.
- Vi ska inte lägga alla resurser på den. - Hur ska Truman då lugna folket?
Genom att begränsa atomvapenspridningen med internationell kärnkraftskontroll.
- En världsregering? - FN, så som Roosevelt avsåg.
Jag frågade vad Truman ska göra.
Nu är det inte fascism utan kommunism som hotar oss.
Lewis, om vi bygger en vätebomb måste ryssarna också bygga en.
Det kanske arbetar på en, på information från en spion i Los Alamos.
- Det fanns ingen spion. - Nu håller vi oss till saken.
Vi kan vinna eftergifter från ryssarna genom att lova att inte bygga en vätebomb.
- Därmed avslöjar vi dess existens. - Du menar att de redan känner till den.
Medlemmarna ska nu träffas enskilt för att fastställa våra rekommendationer.
Ska du verkligen välja den vägen?
Vi är rådgivare och tänker ge AEC våra råd.
Dr Oppenheimer? William Borden.
Atomenergiutskottet. Jag var pilot under kriget.
På väg hem efter en räd en natt såg jag nåt fantastiskt, som en meteor.
En V2-raket på väg mot England.
Och jag undrar hur det skulle bli om en sån raket hade en atomstridsspets.
Vi får se till att vi inte gör det möjligt.
Ta inte strid med Strauss.
- Om båda talar lyssnar de på mig. - I dig hör de en profet.
- I Strauss hör de sig själva. - De lyssnar på profeten.
En profet får inte ha fel.
Anklagade ni Oppenheimer för att sabotera Super?
Jag brukar inte slänga mig med ord som sabotage.
- Men det gjorde mr Borden? - Såvitt jag förstår.
Hur kunde han få ihop en så detaljerad anklagelseakt?
Han var inte längre statsanställd men hade tillgång till dr Oppenheimers personakt.
Kan mr Nichols ha gett honom åtkomst? Eller nån annan, på AEC?
En allvarlig anklagelse, senatorn.
Antyder ni att dr Oppenheimer är illojal mot USA?
Jag har alltid antagit att han är lojal mot USA.
Det tror jag tills jag ser avgörande bevis på motsatsen.
Anser ni att dr Oppenheimer är en säkerhetsrisk?
Diskussion! Gadgets effekt på civilisationen
Nu när Hitler har skjutit skallen av sig i bunkern -
- finns det ingen anledning att bomben lämnar testområdet.
Vi måste fundera på om medlen fortfarande helgar ändamålet, för...
Tyskland är på väg att kapitulera.
Fienden är inte längre det största hotet mot mänskligheten, det är vårt arbete.
Hitler är död, det är sant.
- Men japanerna strider än. - Deras nederlag är givet.
Inte för våra soldater på plats.
- Vi kan få slut på kriget. - Men ska vi bruka vapnet mot människor?
- Vi är teoretiker, eller hur? - Visst.
Vi föreställer oss framtiden och det vi ser förfärar oss.
Men de kommer inte att bli rädda förrän de har använt den.
När världen får veta Los Alamos fruktansvärda hemlighet -
- kommer vårt arbete att säkra freden.
En fred som bygger på det internationella samarbete Roosevelt såg framför sig.
- Framsteg? - Två år och en miljard dollar?
- Svårt att värdera. - Nej, summera räkningarna.
Som ett brev på posten... 80 barn födda det första året.
- I år har vi haft tio i månaden. - Födelsekontroll råder jag inte över.
Tydligen inte.
Håll ner huvudet.
Fuchs, håll ner huvudet.
Sådär, ja.
Två möjliga bomber. Ge mig ett datum.
September.
Juli.
Mitt i prick!
Augusti.
Juli.
Provsprängning i juli. Om jag får hit min bror.
Frank kan öknen, har lämnat politiken och jobbat med Lawrence i två år.
Vad kallar vi provet?
"Drabba mitt hjärta, trefaldiga gud."
Va?
Trinity.
- Ni tog in er bror, en känd kommunist. - Före detta kommunist.
Ni tog in en känd före detta kommunist i landets hemligaste försvarsprojekt.
Jag visste att min bror var pålitlig.
Kunde ni bedöma vem som var pålitlig?
Fuchs, håll ner huvudet.
Var beredda!
- Jag hoppas att ni har lärt er nåt. - Ja, vi måste vara mycket längre bort.
Vi ska till Washington i morgon och ge dem ett datum.
- Du är långt från Chicago, Leo. - Gör vi inget sätter de in den i Japan.
Vårt möte med Truman är inställt. Du ska träffa krigsministern.
Vi bygger den, men avgör inte hur den ska användas.
Historien kommer att döma oss.
- I Chicago har vi ett upprop. - Jag ger mig inte in i det.
Säg vad som oroar dig, så framför jag det.
Tyskland är besegrat. Japan är på god väg.
Det här började när du och Einstein skrev till Roosevelt att vi kunde bygga en bomb.
- Mot Tyskland. - Så fungerar inte vapentillverkning.
- Du måste hjälpa till. - Fermi och Lawrence är med på mötet.
Du är en forskningsförsäljare. Du kan övertyga vem som helst.
- Till och med dig själv. - Ursäkta mig.
Eldstormen i Tokyo dödade 100 000 människor, framför allt civila.
Oroande att vi kan göra så utan att nån protesterar.
Pearl Harbor har gjort att det amerikanska folket gett oss stor handlingsfrihet.
- Tillräckligt för att använda atombomben? - Kanske blir skadorna mindre än i Tokyo.
Uppskattningsvis?
I en medelstor stad 20 000-30 000 döda.
Ja, men underskatta inte den psykologiska effekten av en atombombsexplosion.
En 3 000 meter hög pelare av eld.
Dödlig strålning inom en radie på ett par kilometer.
Från ett enda vapen.
Släppt från en knappt skönjbar B-29:a kommer atombomben att bli...
...ett ohyggligt uttryck för gudomlig makt.
Om det stämmer, skulle kriget ta slut och våra pojkar kunde komma hem.
- Militära mål? - Finns inga som är tillräckligt stora.
Kanske en fabrik i krigsindustrin med arbetare boende i närheten.
Vi kan utfärda en varning för att skona civila.
Då skickar de upp allt de har i luftförsvar.
Om vi tillkännager det och bomben klickar kommer japanerna inte att kapitulera.
Kan man demonstrera bomben och tvinga fram en kapitulation?
Vi tänker demonstrera den på ett otvetydigt sätt, två gånger.
Först för att visa dess kraft, sen för att visa att vi fortsätter tills de ger upp.
Vi har en lista på tolv städer att välja mellan. Förlåt, elva.
Jag har strukit Kyoto med tanke på dess kulturella betydelse för japanerna.
Och jag och min fru var där på smekmånad. En magnifik stad.
Jag ska förenkla det hela. Enligt hemliga underrättelser -
- kommer det japanska folket inte att kapitulera -
- med mindre än att landet utsätts för en fullskalig invasion.
Många liv kommer att spillas.
Atombomber mot japanska städer kommer att rädda liv.
- Om vi behåller vårt moraliska företräde. - Hur då?
Om vi inte informerar våra allierade ser de det som ett hot. Det blir kapprustning.
- Hur öppna kan vi vara mot Sovjet? - Hemlighetsmakeri stoppar inte dem.
- Vi har hört att de saknar uran. - Det är fel. Ryssarna har snart en bomb.
Programmet måste fortsätta efter kriget.
Krigsminister Stimson, alla forskare i projektet är inte eniga.
Det kan vara ett bra tillfälle att höra andra röster...
Manhattanprojektet har plågats -
- av vissa forskare med tveksam diskretion och ovissa lojaliteter.
En av dem försökte få till ett möte med presidenten.
Vi bör snarast skilja såna forskare från programmet.
Håller ni inte med, doktorn?
Om en rysk bomb är oundviklig borde vi kanske bjuda in dem till Trinity?
President Truman har inte för avsikt att inbegripa Stalin i atomprojektet.
Att presentera det som ett sätt att vinna kriget medför inga ohållbara löften.
Men fredskonferensen i Potsdam i juli blir presidentens sista chans att tala om det.
- Kan vi ha en fungerande bomb till dess? - Absolut.
Vi ska provspränga före konferensen.
Observationsplatser för nollpunkt på 10 000 meter -
- i norr, söder och väster.
- Varifrån utlöser vi? - 10 000 meter söder.
Baslägret ligger 16 kilometer söderut.
Det finns ytterligare en observationsplats på kullen där drygt tre mil bort.
Vad är det där, Frank?
- Flyget bad om ljus för sin B-29:a. - Vadå? Bomben är apterad på marken.
- De vill testa säkerhetsavståndet. - Riskabelt.
Värre vore att släppa bomben över Japan utan test.
- Inga förseningar. Vi spränger den 15:e. - Den 15:e? Det är...
Den 15:e.
Jag är på södra observationsplatsen med Frank och Kistiakowsky.
Ni ska till baslägret, observationsplats väst eller den yttre observationsplatsen.
Var försiktig med kniven. Sådär, ja.
- Är det säkra avstånd? - De bygger på dina beräkningar.
Vi ställer oss bakom din vetenskap, Hans.
Ja.
- Och det radioaktiva molnet? - Det lägger sig om det inte blåser.
Evakueringsåtgärder är på plats. Men vi behöver bra väder, så det ska gå bra.
Ut, allihop.
Vi spränger natten till den 15:e. Det är spikat, så säg till nu om det är nåt.
Okej...stopp!
Madrasser.
Lägg madrassen under den.
Skulle behöva ett sista implosionstest.
- Kan inte skada. - Gör det.
Finns det nåt annat som kan hindra oss?
Nu blir det av, eller hur?
Jag skickar ett meddelande.
Om det har gått vägen: "Ta in lakanen."
Robert?
Lycka till.
Oppie tänker sig måttfulla tre kiloton.
Teller tippar på 45. Och här hör jag 20 000 ton TNT.
Nån som vill slå vad om antändning i atmosfären?
- Ska vi ställa in? - Det vore klokt.
Har vädret nått testplatsen?
Implosionstestet misslyckades.
Hallå, Hans. Ja, han är här.
Ja.
Har han fel?
- Nej. - Inte?
- Så det blir en blindgångare? - Nej.
Jag kan inte förklara, men implosionslinserna fungerar.
Om det inte blir en kedjereaktion, skingras två års plutonium i sanden.
Jag sätter en månadslön mot tio dollar på att det tänder.
Herregud.
Det blåser upp. Åskväder cirkulerar.
Kan det vara läge att era killar flyttar sig från ståltornet med atombomben?
Vi åker till observationsplats syd. Vi kan fatta beslut där.
Teamet har inte sovit på två dygn. Om vi avbryter nu dröjer det flera veckor.
Då missar vi Potsdam. Jag måste meddela Truman före sju.
- Vad händer? - Regn, vind, åska. Och det håller i sig.
Det lättar före gryningen. Jag kan öknen. Luften svalnar och klarnar före gryningen.
- Men lägg det så sent som möjligt. - Halv sex.
Gör prognosen. Har du fel hänger jag dig.
- Frank, meddela alla: halv sex. - Halv sex.
Tre år, fyratusen personer, två miljarder dollar.
Om den inte exploderar är det ute med oss båda två.
Jag hoppas på tre kiloton. Blir det mindre fattar de inte vad det är.
Vad menade Fermi med "antändning i atmosfären"?
Vid ett tillfälle såg det ut som om en kedjereaktion inte skulle upphöra.
- Då skulle den sätta eld på atmosfären. - Varför vill Fermi slå vad om det?
Kalla det galghumor.
Så när vi trycker på knappen finns det en risk att vi utplånar världen?
Inget i vår forskning under tre år tyder på det.
Bara som en ytterst liten möjlighet.
- Hur liten? - Nära noll.
Nära noll?
Vad väntar ni er av enbart teori?
Noll vore fint.
Om exakt...
...en timme och 58 minuter...
...vet vi.
Det börjar lätta.
Armeringsgruppen har lämnat nollpunkten.
Vänd bilarna. Gör klart för nödevakuering.
Ta svetsglasögon och inta era platser.
Ta svetsglasögon!
Alla ska ha svetsglasögon!
20 minuter.
Tjugo är det.
På benet tack.
- Feynman? - Nej.
- Glaset stoppar uv-strålningen. - Och vad stoppar glaset?
Jag åker till baslägret. Lycka till.
Robert... Försök låta bli att spränga världen i luften.
Ögonen på nålen. Om detonatorerna inte laddar eller spänningen är under en volt -
- så trycker du på knappen och avbryter. Förstått?
Förstått.
Två minuter till detonation.
Böj er ner. Vänd er inte om förrän ni ser ljus reflekteras på kullarna.
Se på explosionen med svetsglasögon på.
90 sekunder till detonation.
- Är jag ordentligt insmord? - Ja.
60 sekunder till detonation.
Såna här saker sliter på hjärtat.
30 sekunder.
Detonatorer laddade.
Sjutton, sexton...
...femton...
...fjorton...
...tretton...
...tolv...
...elva...
...tio...
...nio...
...åtta...
...sju...
...sex...
...fem...
...fyra...
...tre...
...två...
...ett.
"Och nu har jag blivit Döden."
"Förgörare av världar."
Den fungerade.
Du är skyldig mig tio dollar!
- Kom igen! - Jag är god för det, Kisty.
Det är du!
Jajamän!
Bra gjort!
Vi klarade det! Bra gjort.
Ring upp Potsdam.
Ring upp Kitty. Be henne ta in lakanen.
- Hallå? - Hej, Kitty.
Charlotte, fortsätt.
Inte vet jag, men han bad mig hälsa att du ska ta in lakanen.
Kitty?
Kitty, är du kvar?
Om den detonerar för högt upp minskar sprängverkan.
Vi sköter det här, dr Oppenheimer.
Informerade Truman Stalin i Potsdam?
Informerade vore en överdrift.
Han nämnde ett nytt, kraftfullt vapen.
Stalin hoppades att vi skulle använda det mot Japan.
Var det allt?
Robert, vi har gett dem ett ess. De får spela sin hand som de vill.
- Siktar ni på den 6:e? - Det avgör befälhavaren i Stilla havet.
Ska jag följa med dig till Washington?
Hurså?
Håll mig underrättad.
Självklart.
Så gott jag kan.
Skulle japanerna kapitulera om de visste vad som väntade?
Jag vet inte.
- Har du sett Szilards upprop? - Vad fan vet han om japanerna?
- Du tänker väl inte skriva på? - Många har gjort det.
Edward...
Vi har byggt bomben, men det ger oss inte större rätt eller ansvar -
- att besluta hur den ska användas.
- Men vi är den enda som känner till den. - Stimson vet att åsikterna går isär.
Men vad tycker du?
När den väl används...
...blir kärnvapenkrig, kanske alla krig...
...otänkbara.
Tills nån bygger en större bomb.
- Jag trodde de skulle ringa. - Det är bara den 5:e.
I Japan är det den 6:e.
Charlotte?
Ring upp Groves.
Nå?
- Charlotte? - Truman är på radio!
För sexton timmar sen...
...släppte ett amerikanskt plan en bomb över Hiroshima...
...och utraderade dess nytta för fienden.
Bomben hade en sprängverkan på mer än 20 000 ton TNT.
Det är en atombomb.
De grundläggande krafterna i universum har tagits i bruk.
Groves på ettan.
Vi är nu beredda att snabbare och grundligare förstöra de japanska...
General?
Jag är stolt över dig och ditt manskap.
- Så det gick bra? - Det blev tydligen en rejäl knall.
Ja, alla här känner sig skapligt belåtna med det.
En lång resa.
Nåt av de klokaste jag har gjort var när jag utsåg chefen för Los Alamos.
Vi har satsat över två miljarder dollar -
- på historiens största vetenskapliga vågspel...
...och vi har vunnit!
Oppie! Oppie! Oppie!
Världen...
...kommer att minnas denna dag.
Det är för tidigt att...
Det är för tidigt att bedöma resultaten av bombningen.
Men japanerna gillade det säkert inte!
Jag är väldigt stolt. Stolt över vad ni har uträttat.
Synd bara att vi inte fick använda den mot tyskarna!
"Atombombens fader"
Dr Oppenheimer?
Fin bild.
President Truman tar emot nu.
- Dr Oppenheimer, vilken ära! - Herr president.
- Varsågod. - Tack.
Utrikesminister Byrnes.
Hur känns det att vara världens mest berömda man?
Ni räddade många amerikanska liv.
- Det vi gjorde i Hiroshima... - Och Nagasaki.
Självklart.
Er uppfinning fick hem våra pojkar.
Nja, det var inte min uppfinning.
Men det var ni på omslaget på Time.
Jim säger att ni är orolig för en kapprustning med Sovjet.
Nu har vi chansen att säkra...
...internationellt samarbete om atomenergi och jag är orolig...
Vet ni när ryssarna får bomben?
- Jag kan nog inte svara... - Aldrig.
Aldrig.
Ryssarna har duktiga fysiker och rikliga resurser.
- Rikliga? - Ja.
Det tror jag inte.
De kommer att satsa allt de har på...
Jag har hört att ni ska lämna Los Alamos.
- Vad ska vi göra med det? - Lämna tillbaka det till indianerna.
Dr Oppenheimer...
Om det ni säger om ryssarna stämmer -
- måste vi bygga upp Los Alamos, inte stänga det.
Herr president...
Det känns som om jag har blod på händerna.
Tror ni att nån i Hiroshima eller Nagasaki -
- bryr sig om vem fan som byggde bomben?
De bryr sig om vem som släppte den.
Det gjorde jag.
Hiroshima handlar inte om er.
Dr Oppenheimer...
Släpp inte in den lipsillen igen.
Robert märkte att det inte gav nåt att oja sig.
När jag träffade honom hade han funnit sig helt i ryktet som bombens fader.
Han utnyttjade det i politiska syften.
Skulle ni säga att ni efter kriget hade stort inflytande på USA:s atompolitik?
"Stort" vore en överdrift.
I frågan om isotoper tog ni väl död på allt motstånd till export av dem?
Man kan använda en flaska öl för att tillverka atomvapen, och det gör man.
Jag var talesman, men alla forskare delade uppfattning.
När McCarthy fick medvind låg han illa till.
Hans bror blev svartlistad på vartenda universitet i landet.
Lomanitz hamnade vid järnvägen och blev rallare.
Och Chevalier gick i landsflykt.
Men trots det rekommenderade Robert vapenkontroll i stället för vätebomben.
Han blev förkrossad när Truman avvisade det.
TRUMAN TILLKÄNNAGER VÄTEBOMBSPROGRAM
- Jag saknar Richard mer än jag klarar av. - Jag vet, Ruth.
Men skönt att han slapp se vart allt är på väg.
Här kommer födelsedagsbarnet för att gotta sig.
Robert, min son och hans fästmö vill förfärligt gärna träffa atombombens fader.
- Illa valt tillfälle? - Vad tror du, Lewis?
- Det var säkert ett hårt slag för dig. - För världen.
Vad betyder Fuchs för övriga världen?
Fuchs?
Klaus Fuchs?
Kära nån, du har inte hört det.
Klaus Fuchs, den brittiske forskare du satte i implosionsgruppen i Los Alamos...
Det visar sig att han hela tiden spionerade för ryssarna. Beklagar.
När sanningen om Fuchs kom ut stärkte FBI sin övervakning av honom.
Han visste att telefonen var avlyssnad.
Han skuggades överallt. Hans sopor gicks igenom.
- Men han slutade aldrig säga sin mening. - En man med övertygelser.
Kanske såg han berömmelsen som ett skydd.
När Eisenhower tillträdde fick han en chans till, och han tog den.
Amerika och Ryssland -
- kan liknas vid två skorpioner i en flaska.
Den ena är kapabel att döda den andra, men bara om den riskerar sitt eget liv.
Det finns olika aspekter...
Många forskare klandrar mig, men hur skulle jag kunna skydda honom?
...för hemligt för samtal. Öppenhet är enda lösningen.
Washington måste vara ärligt mot folket.
Det var droppen för Roberts fiender.
- Så han blev av med säkerhetsklassningen? - Och med den trovärdigheten.
Hur kunde de göra det? Han var krigshjälte och hade redan berättat om sin bakgrund.
Borden rotade fram allt det där.
Hur fick Borden tag i Oppenheimers FBI-akt?
- Nichols, kanske? - Det tror jag inte.
Men det tände en eld som brände ett spår från Vita huset -
- till mitt skrivbord på AEC.
Du ser honom där inne, va? Jag har strävat efter det här i hela mitt liv.
Det amerikanska kabinettet. Och nu ska de sätta mig på plats inför hela landet.
En ringa skoförsäljare.
Lewis, vi kan vinna.
Vi kan nog få senaten att förstå att ni gjorde er plikt.
- Backar Hill upp oss? - Jag känner inte honom.
Men han var en av Szilards pojkar.
De förlät aldrig Robert för att han inte stödde uppropet mot bombningen.
De här togs 31 dagar efter bombningen.
I stort sett alla som var utomhus inom en radie på en dryg kilometer -
- blev omedelbart svårt brännskadade.
Japanerna pratade om människor som haft randiga kläder -
- och vars hud bränts i ränder.
Det var många som skattade sig lyckliga -
- när de klev fram ur ruinerna bara lätt skadade.
Men de dog ändå.
De dog dagar eller veckor senare -
- av den radiumliknande strålning som spreds vid explosionen.
Läste du den där smörjan?
En brittisk fysiker säger att atombomberna inte var slutet på andra världskriget -
- utan början på ett kallt krig med Ryssland.
- Vilken fysiker? - Du känner honom. Patrick Blackett.
Han har kanske inte fel. Stimson säger nu att vi bombade en redan besegrad fiende.
Robert, nu har du inflytande.
Snälla, uppmana dem att låta mig fortsätta forska på Super.
- Jag varken kan eller tänker göra det. - Varför inte?
- Det är fel sätt att använda resurserna. - Tror du verkligen på det?
J. Robert Oppenheimer.
Atomens sfinxlike guru.
Ingen vet vad du tror på.
Gör du det själv?
För sista gången, vår programchef dr J. Robert Oppenheimer!
Jag hoppas att ni kommande år ska se tillbaka på ert arbete här med stolthet.
Men i dag måste stoltheten dämpas av en djup oro.
Om atomvapen ska läggas till en stridslysten världs arsenaler...
...kommer människor en dag att förbanna namnet Los Alamos.
Förlåt, amiral.
Plockade upp den här.
Verkar ganska välvillig.
Där är Oppenheimer. Vad står det?
"Oppenheimer och Strauss stred"...
- ..."och USA vann." - Det funkar.
- Det var det ni sa häromdan. - Vi behövde en vändning.
- Hur visste ni vad Time skulle skriva? - Henry Luce är en vän.
Ni lät mig berätta hur det går till, men har hela tiden legat långt före.
För att överleva i Washington måste man veta hur man får saker gjorda.
Jaha.
Vad var det ni sa till Borden? "Varför ertappas med kniven i hand?"
Jag tror att Borden höll i kniven åt er.
Det hänger på hur mycket Borden har lyckats påverka Teller.
Sa jag nåt roligt?
Du tjatar om Borden när vi alla vet att det handlar om Strauss.
- Lewis gav mig plats på Princeton. - Och sen förödmjukade du honom.
Men mer användbar än en smörgås.
- Hur skötte jag mig? - Kanske lite för bra, Robert.
Sex år sen.
De verkligt hämndlystna har änglars tålamod.
Strauss har sagt att han är neutral.
Vakna nu! Det är Strauss.
Det har alltid varit Strauss, det vet du.
Varför tar du inte strid?
Herregud...
Det var inte Nichols eller Hoover eller nån av Trumans killar. Det var ni.
Ni gav Oppenheimers personakt till Borden.
- Ni övertalade honom... - Borden behövde inte övertalas.
Läs igenom hela akten och skicka era slutsatser till FBI.
Det är ett omfattande material, men det finns inget nytt här.
Era slutsatser kommer att vara nya. Och de måste bemötas.
- Skickar Hoover dem till McCarthy? - Oppenheimer är för hal för den pajasen.
Hoover håller McCarthy i schack medan ni gör det här med AEC.
- En rättegång. - Nej.
Man kan inte ge Oppenheimer en plattform och göra honom till martyr.
Vi ska förstöra hans trovärdighet, så att han inte kan uttala sig i säkerhetsfrågor.
Så?
Ett sjaskigt litet rum, långt från rampljuset.
En enkel, byråkratisk procedur. Hans säkerhetsklassning ska förnyas.
Ni skickar era anklagelser till FBI.
Hoover skickar dem till AEC. Ni måste agera.
Skriv ihop en anklagelseakt och meddela Oppenheimer att klassningen inte förnyas.
Men erbjud en chans att överklaga.
Som du ser är den inte påskriven än.
- Får jag behålla den här? - Nej.
Om du väljer att överklaga skickar de en kopia.
Om han överklagar, och det gör han, tillsätter jag en nämnd.
De kommer givetvis att ha ombud.
- Åklagare? - Inte till titeln.
- Vem? - Roger Robb.
Robb får åtkomst till Oppenheimers akt, liksom nämnden.
Men inte försvaret.
Lyckta dörrar.
Den så kallat menliga informationen i anklagelseakten...
Inga åskådare, inga reportrar.
- Ingen bevisbörda. - Ingen bevisbörda?
Vi ska inte döma.
Bara förvägra.
Vad var det ni sa?
"Det hör till spelet."
Ursäkta min naivitet.
Amatörer söker solen. Blir uppätna.
Makten stannar i skuggorna.
- Men ni är ute ur skuggorna nu. - Ja.
- Det är därför det här måste fungera. - Tja...
Teller vittnar på förmiddagen. Det kommer att hjälpa, och sen...
- Hill är på eftermiddagen. - Hill gynnar också oss.
Som du ser är den inte påskriven än.
- Får jag behålla den här? - Nej.
Om du beslutar att överklaga måste de skicka en kopia.
Ta min bil och chaufför. Jag insisterar.
- Jag måste rådgöra med mina advokater. - Javisst, men dröj inte för länge.
Jag kan inte hålla Nichols i schack.
Tråkigt att det har blivit så här. Jag tycker att det är fel.
Nichols vill att jag tar strid, så han får det på pränt. Strauss vill att jag backar.
Strauss vet att du inte kan göra det. Då godtar du anklagelserna.
Du blir av med jobbet och ditt anseende. Vi blir av med huset!
Robert, vi måste ta strid.
Som AEC:s jurist kan jag inte företräda dig. Jag ringer Lloyd Garrison.
- Han är bra. - Han är bäst. Men jag måste varna dig.
Det blir inte rent spel.
Nämnde ni en mikrofilm under samtalet med Boris Pash 1943?
- Nej. - Flik 11, sidan 1, tredje stycket.
Ni sa inte "en man på konsulatet som är expert på mikrofilm"?
Vilket dokument citerar mr Robb? Kan vi få en kopia?
Det är hemligstämplat, mr Garrison.
- Vi borde ha förstahandsinformation. - Det är det här.
Samtalet bandades.
Låter ni min klient riskera mened när ni har en inspelning?
Ingen bad er klient att ändra sina svar.
Det var ju tolv år sen. Får vi höra inspelningen?
- Ni har inte tillstånd. - Det ni läste upp hamnar i protokollet.
Är ni ute efter brottsprovokation eller sanningen?
Om det är sanningen, var är vittneslistan?
Som ni vet är det ingen rättegång. Det här rör den nationella säkerheten.
Jag förstår inte -
- hur den nationella säkerheten kan hindra åklagaren från att ge oss vittneslistan.
Mina herrar, ni har mina ord.
Säger ni att det är en utskrift, må det så vara. Jag har sagt att jag drog en vals.
- Varför hitta på en sån historia? - För att jag var en idiot.
Varför ljuga?
För att inte avslöja vem mellanhanden var.
Er vän Haakon Chevalier, kommunisten.
- Är han fortfarande er vän? - Ja.
Dr Rabi, tack för att ni är här.
- Vet ni vem mer de har kallat? - Teller, förstås.
Och de har frågat Lawrence.
- Han tänkte inte hjälpa dem, men... - Men?
Strauss sa till honom att du och Ruth Tolman haft en affär i många år.
Sen du bodde hos dem i Pasadena.
- Han sa att Richard dog av hjärtesorg. - Befängt.
- Vilket av det? - Hjärtesorgen. Richard visste inget.
- Ska Lawrence vittna? - Jag vet inte.
Dr Rabi, vilka statliga befattningar har ni för närvarande?
Jag är ordförande i AEC:s rådgivande kommitté som dr Oppenheimers efterträdare.
Hur länge har ni känt dr Oppenheimer?
Sen 1928.
Jag känner honom väl.
Då kan ni uttala er om hans lojalitet och karaktär?
Dr Oppenheimer är en man med oförvitlig karaktär.
Han är lojal mot USA, mot sina vänner och de institutioner han är en del av.
Ät.
- Vad var det? - Oroa dig inte för det.
Pratade dr Lawrence om vätebomben efter ryssarnas provsprängning?
- Fråga honom. - Det tänker jag göra.
Var dr Oppenheimer oavvisligt emot vätebomben?
Nej, men han trodde att ett fusionsprogram skulle tära på fissionsprogrammet.
- Men så var inte fallet. - Det var oklart om båda gick att driva.
Om vi anser att dr Oppenheimer inte varit sanningsenlig i sitt vittnesmål...
...borde då hans klassning godkännas?
Varför gå igenom allt det här mot en man som uträttat så mycket som dr Oppenheimer?
Vi har en hel serie atombomber och en hel serie superbomber.
Vad mer vill ni ha?
Sjöjungfrur?
Jag har känt handelsminister Strauss i många år -
- och vill intyga att Lewis har visat ett starkt stöd för forskning och forskare.
Vi tar rast nu, om det inte...
Senator, jag vill än en gång be om att få en lista på vittnen.
Jag påminner om att vi inte alltid får de uppgifterna i förväg.
Vi vet att dr Hill är här efter lunch.
Vårt nästa tilltänkta vittne dr Lawrence har tydligen drabbats av kolit.
Så vi fortsätter i stället med William Borden.
Välkommen, mr Borden. Slå er ner.
Mr Borden...
Ni tittade närmare på dr Oppenheimer. Nådde ni några slutsatser?
Och förmedlade ni de slutsatserna i ett brev till J. Edgar Hoover -
- vid Federal Bureau of Investigation?
Talade ni med nån i atomenergikommissionen om brevet innan ni skrev det?
- Nej. - Har ni en kopia av brevet?
Vill ni vara snäll och läsa upp det?
"Mr Hoover, jag skriver för att"...
Ursäkta, om jag får...
Vad gäller saken? Han ska bara läsa upp brevet.
Det är första gången jag ser brevet.
Här finns minst ett uttalande som jag tror att ingen vill ta till protokollet.
Det här är helt nya anklagelser som inte ingår i Nichols inlaga.
Anklagelser som inte hör hemma här.
Vittnet skrev brevet på eget initiativ. Uppgifterna var redan kända av nämnden.
Hans slutsatser är giltiga, precis som vitsord från dr Oppenheimers vänner.
- Hur länge har ombudet haft brevet? - Ni ska inte korsförhöra mig.
Mr Garrison, nämnden har läst brevet. Bäst vore väl att ta det till protokollet?
Vi går vidare.
"Mr Hoover, jag skriver för att framföra min uppfattning" -
- "efter flera års granskning av hemligstämplat material" -
- "att J. Robert Oppenheimer sannolikt verkar som agent för sovjetisk räkning."
"Följande slutsatser är styrkta:"
"1. Mellan 1929 och 1942 var det sannolikt så" -
- "att Oppenheimer var en så förhärdad kommunist" -
- "att han försåg Sovjet med information."
"2. Det är sannolikt att han sedan dess har verkat som spion."
"3. Det är sannolikt" -
- "att han sedan dess på ryska direktiv sökt påverka amerikansk militärpolitik"...
Jag är ledsen, Robert.
Kommer nån gång sanningen fram om vad som händer här?
Vi ska nu höra dr David Hills vittnesmål.
Dr Hill, vill ni göra ett uttalande?
Tack.
Jag är ombedd att yttra mig om Lewis Strauss.
Det är en man som har tjänat landet i höga statliga befattningar -
- och som är känd för att vara nitisk, strävsam och intelligent.
De åsikter jag uttrycker är mina egna -
- men jag tror att de kan bidra till att förklara -
- varför de flesta forskare i landet skulle vilja se att mr Strauss...
...inte hade några statliga befattningar.
Ni syftar på det agg som vissa forskare riktade mot mr Strauss -
- för den inställning till säkerhet han visade i Oppenheimer-affären?
Nej.
Det är för den hämndlystnad han visade mot dr Oppenheimer.
Till ordningen. Till ordningen!
För de flesta forskare i landet tycks det...
...som om Robert Oppenheimer nu schavotteras -
- för att han uttryckt sina djupt kända åsikter.
Jag trodde jag gjorde landet en tjänst som leder förhandlingen.
Ingen här i landet ska sätta sig till doms över en man som har uttryckt sina åsikter.
I så fall borde jag stå inför skranket.
Ni får ursäkta om jag blir berörd. Men det blir jag.
Dr Hill, vi har hört att mr Strauss inte framförde anklagelser -
- eller deltog i dr Oppenheimers förhör.
Oppenheimer-fallet var...
...till stor del initierat och drivet av Lewis Strauss animositet.
Oppenheimer gjorde slarvsylta av Strauss i frågan om isotoper till Norge.
Strauss förlät honom aldrig den förödmjukelsen.
Och de hade olika åsikter om vätebombens påverkan på den nationella säkerheten.
Strauss tog till säkerhetsklassningen för att skada Oppenheimers effektivitet.
Strauss hittade några maktlystna män som inte delade Oppenheimers åsikter -
- utan avundades honom hans uppburenhet.
Jag har alltid antagit, och gör det än, att han är lojal mot USA.
Det tror jag tills jag ser avgörande bevis på motsatsen.
Ser ni dr Oppenheimer som en säkerhetsrisk?
Dr Oppenheimer kunde ofta agera på ett sätt -
- som för mig var mycket svårt att förstå.
Vi hade olika uppfattning i många frågor och hans agerande föreföll förvirrat.
Mot bakgrund av det vill jag se landets vitala intressen -
- i händer jag förstår bättre och därför litar på mer.
Tack, doktorn.
Förlåt.
Skakade du hand med den jäveln? Jag hade spottat honom i ansiktet.
- Det hade nog inte nämnden gillat. - Inte tillräckligt belevat?
Ni är åt helvete för belevade.
Gray ser vad Robb gör. Varför tystar han honom inte?
Och du skakar hand med Teller...
Du måste sluta spela martyr.
Skulle ni under AEC:s nuvarande riktlinjer godkänna dr Oppenheimer i dag?
Som jag tolkar atomenergilagen...
...som inte fanns när jag anställde dr Oppenheimer 1942...
...skulle jag inte godkänna honom i dag om jag satt i kommissionen.
- Tack, det var allt. - Men jag skulle inte godkänna nån av dem.
Det var allt.
Dr Oppenheimer hade väl inget att göra med valet och godkännandet av Klaus Fuchs?
Och ni vill inte ge nämnden sken av -
- att ni ifrågasätter hans lojalitet mot USA i verksamheten i Los Alamos?
Inte alls. Jag hoppas att jag inte gav intryck av nåt annat.
Tack, general.
Vi ska inte låta dem vänta.
- Hon kommer. - Vill du ens det?
Bara en dåre eller tonåring tror sig veta nåt om andras relationer.
Du är varken eller, Lloyd.
Kitty och jag...är vuxna.
Vi har gått genom eld tillsammans. Hon klarar det här.
Är er inställning till kommunism pro, anti eller neutral?
Jag är starkt emot. Jag har inte haft med kommunism att göra sen 1936.
Innan jag träffade Robert.
Det var allt.
Protokollet visar att Oppenheimer inte hördes av ett opartiskt ombud för nämnden.
Han hördes av en åklagare som använde alla juridikens spetsfundiga knep.
Så ni anklagar nämnden för att ha bedrivit ett åtal?
Om jag suttit i nämnden -
- hade jag protesterat mot mannen som i praktiken var åklagare.
En man som inte var tillsatt av nämnden...
...utan av Lewis Strauss.
Vem var det?
Förlåt?
- Vem var det? - Roger Robb.
Mrs Oppenheimer...
Hade ni medlemskort i kommunistpartiet?
- Jag vet inte riktigt. - Inte det?
Men...
Men?
Jag antar att när man gick med i partiet så skickade man pengar och fick ett kort.
Ja...
Ursäkta.
Ja...
Det var så länge sen. Så länge sen att det är glömt.
- Återsände eller rev ni sönder kortet? - Kortet jag inte minns?
- Medlemskortet i kommunistpartiet. - Ingen aning.
Finns det en skillnad mellan Sovjetkommunism och kommunism?
När jag var medlem tyckte jag det.
Jag ansåg att USA:s kommunistparti var inriktat på inhemska problem.
Men nu anser jag att allt hänger ihop och är spritt över världen.
Det har jag ansett sen jag lämnade partiet för 16 år sen. 17 år sen, jag misstog mig.
- Men ni sa... - Förlåt, 18.
18 år sen.
Vet ni att er man skänkte pengar till spanska inbördeskriget så sent som 1942?
- Ja, det visste jag. - Och att de gick till partikanaler?
Menar ni inte "genom"?
- Ni menar nog "genom partikanaler". - Ja.
- Ja...
Då kan man säga att ännu 1942 -
- hade er man inte avbrutit samröret med kommunistpartiet?
Ni behöver inte svara ja eller nej.
Jag vet det, tack.
Er fråga är inte korrekt formulerad.
- Förstår ni vart jag vill komma? - Ja, men jag gillar inte formuleringen.
"Samröre med kommunistpartiet." Robert har aldrig haft nåt samröre.
Han gav pengar till spanska flyktingar, och kommunism som idé intresserade honom.
Finns det två typer av kommunister? Intellektuella och vanliga rödingar?
Det kan jag inte svara på.
Inte jag heller.
God kväll.
Robert, du kan inte vinna. Det är avgjort på förhand. Varför utsätta dig för mer?
Jag har mina skäl.
Hej då.
Han har en poäng.
Jag tror inte att du förstår, Albert.
Jag lämnade mitt land för gott.
Du har tjänat ditt land väl.
Om det är så här hon tackar dig...
...ska du kanske vända henne ryggen.
- Fan, jag råkar älska det här landet. - Be dem då att dra åt helvete.
Intressant nog är det här inte längre ett förhör, utan en rättegång...
...om en rättegång!
- Han sa att ni initierat förhören. - Han kan inte bevisa ett skit.
Inte att jag gav akten till Borden.
Vi är inte i rätten. Det finns ingen bevisbörda.
Ja, de dömer inte...
...bara förvägrar.
Vad vinner Hill på att få mig på fall?
Måste man ha ett skäl för att göra det rätta? Som han ser det.
Oppenheimer vände forskarna mot mig redan vid det första mötet.
Jag vet inte vad Oppenheimer sa den dagen men Einstein mötte inte ens min blick.
Oppenheimer kan konsten att manipulera.
I Los Alamos utnyttjade han naiva forskare som trodde att de skulle få inflytande.
Men själv var han inte så naiv.
Doktorn, under arbetet med vätebomben...
Hade ni några moraliska betänkligheter?
- Naturligtvis. - Ändå fotsatte ni arbetet?
Ja, det handlade om forskning, inte om att förbereda ett vapen.
Så det var nåt akademiskt?
Nej, vätebombens vara eller icke vara är en fråga om liv och död.
1942 drev ni väl på för utvecklingen av vätebomben?
Jag drev inte på, jag arbetade med den.
När blev betänkligheterna så starka att ni aktivt motsatte er utvecklingen?
När det föreslogs att USA skulle ta fram dem till varje pris -
- utan hänsyn till balansen mellan dem och atomvapnen i vår arsenal.
Vad har betänkligheter med det att göra?
Vad betänkligheter har med det att göra?
Oppenheimer ville äga atombomben, vara den som rubbade jorden.
Nu pratar han om att stoppa in den nukleära anden i flaskan igen.
Men jag känner J. Robert Oppenheimer.
Om han fick göra om det, skulle han göra likadant!
Han har aldrig uttryckt ånger över Hiroshima!
Han skulle göra om det. Varför?
För att han blev den viktigaste man som levat.
Vi har använt atombomben obehindrat.
Ni deltog i valet av mål för atombomben i Japan, eller hur?
Då visste ni väl att på det mål ni valt -
- skulle tusentals civila bli dödade eller skadade?
- Inte så många som väntat. - Hur många döda och skadade?
- 70 000. - I både Hiroshima och...
- 110 000 totalt. - På dagen för respektive bombning?
Ja.
- Och veckorna och åren efter? - 50 000-100 000.
- Så minst 220 000 döda? - Ja.
Några skrupler kring det?
Förskräckliga.
Men ni uppgav att bombningen av Hiroshima var en framgång.
- En teknisk framgång. - Jaha, tekniskt.
Och den sägs ha fått slut på kriget.
Hade ni varit för en vätebomb mot Hiroshima?
Det hade inte varit vettigt. Målet är för litet.
Men om det funnits ett lämpligt mål, hade ni varit emot en termonukleär bomb?
- Det problemet ställdes jag inte för. - Det gör ni nu.
Det var en del av hans plan. Han ville ha den självupptagnes spelade skuld -
- och bära den som en jävla krona!
Och få säga: "Nej, det kan vi inte göra." Fast han visste att vi var tvungna.
Hade ni motsatt er en termonukleär bomb mot Japan på grund av skrupler?
Motsatte ni er en atombomb mot Hiroshima på grund av skrupler?
- Vi la fram... - Nej, jag frågar er.
Jag la fram våra argument mot att släppa den, men stod inte bakom dem.
Efter att ha arbetat med bomben i tre år argumenterade ni mot att använda den?
Krigsministern undrade vad forskarna ansåg.
En del var emot, andra var för.
- Ni stödde en atombomb mot Japan. - Vad menar ni med "stödja"?
- Ni hjälpte väl till att utse målet? - Det ingick i jobbet i Los Alamos.
- Jag hade gjort vad jag än blivit ombedd. - Då hade ni väl byggt vätebomben också?
Och i rapporten ni skrev efter ryssarnas provsprängning stod det -
- att en Super inte borde byggas!
- Vad vi menade... Vad jag menade... - Vadå? Ni? Vem då?
Skulle inte ryssarna göra allt för att bli starkare?
Om vi gjorde det skulle de bara jobba ännu hårdare, precis som efter atombomben.
"Precis som efter atombomben." Exakt!
Inga skrupler 1945, massor 1949.
Dr Oppenheimer...
När utvecklades er starka moraliska övertygelse med avseende på vätebomben?
När det stod klart för mig...
...att vi skulle ta till alla vapen i vår ägo.
J. Robert Oppenheimer - martyren.
Jag gav honom precis det han ville ha.
Att bli hågkommen för Trinity, inte Hiroshima.
Inte Nagasaki.
- Han borde tacka mig. - Det gör han inte.
Räcker rösterna?
Eller ska höjdpunkten i min karriär bli mitt livs största förödmjukelse?
En fulltalig senat går till votering.
- Ni klarar det nog. - Samla den jävla pressen.
Dr J. Robert Oppenheimer...
Nämnden har efter att ha hört vittnesmål från er och många av era kolleger -
- har enhälligt nått slutsatsen att ni är en lojal medborgare.
Dock...mot bakgrund av era fortsatta förbindelser -
- er bristande respekt för landets säkerhetsapparat -
- parat med ert aningen oroande beteende i vätebombsprogrammet -
- och bristen på uppriktighet i svaren till nämnden -
- har vi med röstsiffrorna 2-1 beslutat att neka er förnyad säkerhetsklassning.
Beslutet i dess helhet, med mr Evans reservation -
- skickas till AEC de närmaste dagarna. Det var allt.
- Gordon... - Roger.
Robert.
Ta inte in lakanen.
Två minuter. Två minuter.
- Ni ska få er chans. - Vi har väntat länge.
Är det officiellt?
Det kom ett par oväntade nejröster.
Så jag blev inte godkänd?
Jag är rädd för det, sir.
Vilka var nejrösterna?
De var tre, anförda av den yngre senatorn från Massachusetts.
Han gillade inte det ni gjorde mot Oppenheimer.
Vad heter han?
Kennedy. John F. Kennedy.
Kitty?
Trodde du att världen skulle förlåta dig om du lät dem tjära och fjädra dig?
Det gör den inte.
Vi får se.
Fan också.
- Du sa att det skulle gå bra. - Jag hade inte alla fakta.
Det här är fakta: President Eisenhower tilldelade mig Medal of Freedom i fjol -
- för att jag ställt upp för landet.
Vill de inte ha mig i kabinettet? Låt gå för det.
- De kan ju ta in Oppenheimer i stället. - Det kanske de gör.
Som jag sa vände han forskarna mot mig, en efter en. Det började med Einstein.
- Jag såg Einstein vid dammen. - Jag vet, sir.
Men ingen vet vad de sa till varann.
Är det möjligt att de inte alls pratade om er?
Är det möjligt att de pratade om nåt...
...viktigare?
Tack.
Albert.
Mannen för dagen.
En gång höll du en mottagning för mig.
- I Berkeley. Du gav mig ett pris. - Ja.
Ni trodde alla att jag förlorat förmågan att förstå vad jag hade satt i gång.
Priset var egentligen inte till mig, det var till er allihop.
Nu är det din tur -
- att hantera konsekvenserna av din bedrift.
Och en dag, när de har straffat dig tillräckligt...
...bjuder de dig på lax och potatissallad.
Håller tal...
...ger dig en medalj.
- Hej, Frank. - Om du är glad, är jag glad.
Klappar dig på axeln och säger att allt är förlåtet.
Men kom ihåg...
Det är inte för din skull.
Det är för deras egen.
Albert...
När jag visade dig beräkningarna -
- trodde vi det kunde bli en kedjereaktion som skulle förgöra hela världen.
Det minns jag väl. Hur så?
Det tror jag att vi har gjort.
Översättning: Nicklas Källén Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Rikard Eriksson, UIP AB