ЛИЗИ!
Тя е новият хит сред юношите,
автор на фантастичната поредица
"Назад във времето с Бека Бакстър". Посрещнете...
Кит Смидърс!
Радвам се, че сте наш гост, Кит. Почитателка съм ви.
И аз се радвам, Лизи. И съм твой фен.
Да започваме.
Какво правехте, преди да пропишете?
Пътувах във времето.
Всъщност бях учителка.
И все си фантазирах какво ли би станало,
ако можех да се върна към историческото минало.
Дали щях да се опитам да го променя?
Нека споменем и прекрасното ти писмо от миналата седмица.
Красив почерк.
Поласкана съм, Кит, благодаря.
А сега въпроси от публиката.
Да? - Писала си на Кит Смидърс?
Тя отговори ли?
Лизи?
Какво?
Не. Засега.
Представяш ли си да ти пише?
Дали си представя? Само за това говори.
Изобщо не е вярно.
Дойде ли пощата? - Още не.
Кит Смидърс сигурно е заета с новата си книга.
Не се засягай, ако не ти отговори.
Няма, няма.
Ще ти пише.
А споменах ли ти, че Мидълтън е следващата спирка от обиколката й?
Нямам търпение да я впечатля с дълбокомислени въпроси.
Да прочетем книгата в литературния клуб.
Нали каза, че нямало места?
Луис замина със семейството си за Испания.
Така че се отвори едно, ако още искаш.
Нека помисля.
Да обсъждам персонажи с деца, които четат за удоволствие?
Как да не искам! - Чудесно.
Само трябва да попитам Дафни, президентката.
Чу ли? Пощата дойде.
Денят става все по-хубав!
Д-р Аби.
И аз много се радвам да те видя, Лизи.
Тръгвам. Ще звънна, щом говоря с Дафни.
Чао.
Извинявай, просто чакам едно писмо.
Аз пък имам специална доставка.
Здравей!
Как се казва?
Джак
Моя клиентка взела Джак да прави компания на мастифа й Мърфи,
но двамата не си допаднали от първия миг.
Мастифът е гигант.
Джак сигурно ужасно се е уплашил. Горкичкият.
Май иска да разгледа наоколо.
Боксерчетата изискват внимание.
Няма да му липсва такова.
Затова сте ми любимци.
В тази връзка трябва да обърна внимание на едно какаду.
Благодаря. - Моля.
Благодаря. - За нищо.
Лизи, ти не чакаше ли някакво писмо днес?
Какво? Боже!
Невероятно е, че ми е писала!
Няма ли да го отвориш?
Джак, не!
Джак!
Не, Джак!
Пусни го! - Плашиш го така!
Виковете ти го настървяват.
Да, права си.
Боксерите са много чувствителни.
Ела тук, Джак. Няма страшно.
Ела.
Донеси го тук, Джак.
Хайде.
Няма страшно.
Ела.
Точно така, ела.
Браво, Джак.
Това беше страхотно!
Страхотно, няма що.
СКЪПА ЛИЗИ
Добре, мисля, че закърпихме нещата.
"Скъпа Лизи", не се чете... Кучешки лиги.
Не се чете, петно, "разсъдлива".
Не се чете...
Поне се опитахте.
Миличка, знам, че чакаше писмото от седмици.
"Почитатели като теб са причината да..."
Май е "пиша".
Какво? Почитатели като мен са причината да пише?
Тя пише заради мен.
Не го пипайте, ще го сложа в рамка!
Влизай, Джак.
И ако искаш да гризеш, ето ти това.
Как е той?
Нервничи, затова го слагам в клетката.
Така ще посвикне с обстановката.
И ти често нервничеше.
Джак поне не иска още екранно време.
Много смешно, тате.
Аз оцених шегата. - Благодаря.
Гордеем се с теб.
Май много ти харесва делфинът.
Боже. И то написано на ръка.
Специално е отделила време.
Това е началото на красиво приятелство.
Поне епистоларно.
Трябва да пиша на Мишел Обама.
Не се шегувам.
Разбирам, че ще идва в любимата ми книжарница,
после ми пише и се оказва, че обича кучета.
Това е боксерът й - Кабудъл.
Боксер, като Джак.
Да.
Има и друга вълнуваща новина.
Говорих с Дафни за клуба. - И какво?
Приемната комисия ще те оцени.
Утре следобед, у вас.
Приемна комисия? Сериозно?
Не се бой, ще се справиш блестящо.
Как няма да вземат човек, който почти познава
автор на ръба на славата?
Прекъсвам. Благодаря, Мария.
Горкичкото.
Спокойно, Джак, тук сме.
Това беше делфин, представяш ли си?
Няма да успеем да го залепим.
Защо се държи така?
Вероятно не му харесва да стои сам.
Боксерите искат компания.
Ела, Джак.
Ела тук.
Приятелче. - Добро момче.
Сега определено е по-доволен.
Добро утро.
Дълга нощ? Джак май беше заграбил одеялата.
Не искахме да ви будим. - Тя спи като пън.
Е, добре.
Тревожим се за Джак. Искаме пак да се чувства уверен.
Не знам защо другото куче го е отблъсквало.
Да намерим приятел на Джак? - Чудесна идея.
Така ще се почувства приет.
Ще звънна на Сами.
Може да доведе Руфъс и Голди. Няма по-дружелюбни кучета.
Джак ще ги хареса. - Добър план.
И не забравяй, че за да се сближат, е важно и как ще представиш Джак.
Да, но защо говориш във второ лице?
Защото аз също ще се представям.
"Смор" - чудесно.
Всъщност са "Тони Сморисън".
Заради клуба.
Игрите на думи стоплят сърцето на литератора.
И идва моментът за гвоздея на програмата.
Отлично. Ще те харесат.
Дано. Готова съм. Да започваме.
Нали знаеш, че идват чак след час?
Да. Просто се увлякох.
Ще прибера тези тарталети...
така де, "шекспирети", в хладилника.
Насам.
Голди, Руфъс!
Дърпаха въже, за да им излязат дяволите.
Израз на баба - да изхабят енергия.
Ще се зарадват на нов приятел. - Ще доведа Джак.
Готови ли сте? Ще бъде страхотно.
Хайде, Джак, ела.
Хайде, ела. Не се бой.
Джак.
Спокойно. - Няма страшно.
Джак, не!
Дали Джак не се плаши, защото Голди и Руфъс са тандем?
Не знам. Щом не се погажда с най-дружелюбните кучета,
нещо не е наред.
Да. Какво ли му е направило онова куче?
Ще разбера.
Първата книга от трилогията ми е любима. - И на мен.
Толкова много интересни заглавия.
Четящо семейство сме.
Лизи, какво смяташ за "Малки жени"?
Шедьовър. - "Да убиеш присмехулник"?
Класика. Но творческата криза на Ли е притеснителна.
Аудиокниги? - Да,
но предпочитам на хартия. - Мария беше права.
Идеална си за клуба. - Казах ти!
И сморисънките са чудни.
Значи съм приета?
Проблемът е, че мястото е само едно,
а има още една квалифицирана кандидатка.
И има огромен басейн, идеален за летните ни сбирки.
Решението е важно, трябва да помисля.
Приятно ми беше, Лизи.
Чакайте.
А ако доведа писателка на сбирката в неделя?
Ще обсъдим книгите й с нея.
Коя писателка?
Кит Смидърс. Лизи я познава.
Така е. - Не съм запозната с творбите й.
Чакай... Познаваш Кит Смидърс?
Фен съм на Бека Бакстър.
Напрегнато повествование с нотка феминизъм.
Да. Всъщност ето писмото, което ми написа.
Не се чете.
Главно лични неща и шегички, които само аз и Кит разбираме.
Момент.
Не съм срещала писател. Не се брои, ако сами издават книгите си.
Добре дошла в клуба.
Чакаме собственичката на Джак?
Д-р Аби каза, че идва всеки ден в 15 ч.
Дори да не дойде, Джак може да се заиграе.
Пълно е с кучета.
Да му свалим ли каишката? - Да.
Готов ли си за игри, Джак?
Върви.
Стига, Джак.
Пак се започна.
Хайде, няма страшно.
Това куче е по-голямо от мен. - Мастиф. Трябва да е Андреа.
Точна е.
Джак?
Джак! Здравей!
Здравей. Липсваше ми.
Здравей.
Един от вас е Чарлс Питърсън.
Аз. Това е приятелят ми Сами.
Привет.
Аз съм предишната му собственичка. Какво съвпадение!
Не съвсем.
Дойдохме да говорим за Джак. - Така ли? Какво има?
Много му е трудно да свикне.
Може би кучето ви го е травмирало.
Мърфи?
Шегувате ли се? Не би наранила и муха.
Тя е безкрайно мила възрастна дама.
Всъщност Джак беше този, който не я приемаше.
Държеше се чудесно с децата ми, но не и с Мърфи.
Ако го доближеше или поискаше да играят, Джак винаги ръмжеше.
Също като с Руфъс и Голди.
Не исках да го оставям и нямаше, ако не беше Мърфи.
Дано му намерите хубав дом. Чудесно куче е.
Да. - Да си вървим, Джак.
Да, чудесен е.
Не се бой, няма да се предам.
Да погледнем фактите.
Грижил си се за помагачи, игривци
и сладки кученца, които се нуждаят от внимание.
Но Джак е "суи генерис".
Поредният израз на баба ти?
Не, на латински е и значи...
"единствен по рода си".
Не обича да остава сам.
И не харесва други кучета. - Кой не ги харесва?
Джак. Днес не се получи както очаквахме.
Той добре ли е?
Ще се оправи.
Просто трябва да бъде единственото куче вкъщи.
И навън.
И чертахте схеми, за да го разберете?
Не, просто скучаехме.
Когато свършите, иди да видиш как е сестра ти.
Май и нейните очаквания бяха други.
Добре.
И какво ще правиш с Кит? - Открих имейла й
и ще й изпратя мило съобщение...
Ето сега. - Добро начало.
Но й дай няколко дни. Притесненията ти няма да ускорят отговора.
Получих имейл от Кит!
Стига бе! Какво пише?
"Кит Смидърс е извън офиса. Поради големия обем съобщения
не може да отговори сега."
Не е перфектно.
Какво си въобразявах? Тя е заета жена.
Няма време за желанията на някакво дете.
Ти си най-големият й фен.
Но не съм й приятелка.
И какво ще правиш?
Трябва да измисля нещо.
И аз ще помисля. Ще се чуем после.
Добре, чао.
Джак даде идеята да те разведрим.
Исках да вляза в литературния клуб, но излъгах и съсипах всичко.
Защо трябваше да лъжеш?
И защо ти е литературен клуб?
Гледай филмите. - Чарлс.
Нали се опитвам да те разведря?
Казах им, че съм близка с Кит Смидърс и ще я доведа в неделя.
А тя дори не ми отговори. - Нали щяла да идва тук в събота?
Защо не я поканиш тогава?
Няма да й досаждам вече. - Не знаеш дали й досаждаш.
Може би е заета, както сама каза.
Подслушвал ли си? Грубо!
Не, не исках да влизам, докато говориш с Мария.
Това щеше да е грубо.
Прав си.
Мога ли да помогна някак?
Не, не познаваш Кит.
Но ето какво знам.
Когато търсим дом за куче, ти не се предаваш.
Защо да се отказваш сега?
Давай!
С Джак ще дойдем с теб за морална подкрепа.
Просто искаш да ти купя новия комикс за Кучето воин.
Ти решаваш как да харчиш джобните си.
И не е комикс, а манга.
Как върви търсенето на дом за Джак?
Имам само една идея.
Чудесно, ако е удачна.
Не храня големи надежди.
Е?
Мисля.
За осиновяване ли?
Или му търсиш недостатъци, както обикновено?
Нищо му няма. Дружелюбен е. И с хубави уши.
Но не харесва други кучета.
Нямам друго куче. Ще си паснем идеално.
Наистина ли? - Абсолютно.
Това е страхотно!
Но той е боксер, което ми напомня за бокс.
А в бокса има удари.
Понеже тренирам джудо... - Знаех си.
ДНЕС: КИТ СМИДЪРС
Здравей, Дарио. - Лизи.
Питах се... - Дойде ли "Кучето воин"?
При комиксите е.
Да, знам, че е манга. - Благодаря.
Не можа ли да изчакаш да свършим? - Не.
Да те помоля нещо? - Да, любима клиентке.
Дали ще е възможно да ме запознаеш... - Извинете.
Дар...
Простете. - Дарио, г-жо Смидърс.
Наричай ме Кит, не г-жа Смидърс.
И както може би си личи, изгубих някъде очилата си.
Ще видя при намерените вещи.
Привет, Кит.
Здравей. - Аз съм най-големият ви фен.
Може би не, не знам как се измерва,
но вие отговорихте на писмото ми.
Само че кучето го изяде.
Но го сложих в рамка, защото сте Кит Смидърс!
Драго ми е да се запознаем, а сега ме извини...
Пишете, че феновете ви вдъхновяват.
Моля. Така де, благодаря.
Дали ще можете да дойдете утре на сбирката на литературния ми клуб?
Ще има вкусни тематични сладкиши.
Съжалявам.
Никой не ги е предал. - Неприятно.
Без очила не мога да чета.
Май имам резервни в колата.
Прощавай,
не посещавам литературни клубове на мои почитатели.
Но се надявам да останеш за четенето. - Да.
Естествено.
Е?
Кит не знае коя съм и няма да дойде в клуба.
Не знам какво да правя. - И аз.
"Кучето воин" е разпродадено.
Няма какво да чета на четенето.
Не е нужно да оставаш, но оценявам, че дойде.
А и Джак ще се отегчи.
Сигурна ли си?
Да, напълно.
Добре, благодаря. Хайде, Джак.
Мария, какво правиш тук?
Нали ти казах, че ще опитам да измисля решение на ситуацията?
И измислих. - Добре.
Казах на Дафни и Винсънт, че Кит бърза и няма да дойде, а ти си я увещавала:
"Кит, не разочаровай клуба ми".
Повярваха ли ти?
Напълно. Добавих също, че се чувстваш ужасно,
а те ме успокоиха.
Значи оставам в литературния клуб?
Това е страхотно!
Не, не е. - Как така?
Ето я.
Лизи!
Мария ни каза. Вината не е твоя.
Може да ни запознаеш днес.
Страшно харесахме новата й книга.
Може да пием чай като специални персони.
Обичам да съм ВИП.
Трябва да ви кажа нещо.
Не съм близка с Кит Смидърс.
Писах й, тя ми отговори, но дотам.
Много исках да вляза в клуба. А нямам басейн и се паникьосах.
Моля за внимание.
Моля, приветствайте топло Кит Смидърс.
Благодаря, че дойдохте. Чудесна книжарница.
Разбирам те напълно.
Първо... - Така ли?
Да. Но Дафни едва ли ще разбере.
Искам да ви разкажа нещо от скучноватия ми живот.
Както знаете, наскоро се сбогувах с обичаното ми куче Кабудъл.
Той имаше дълъг и хубав живот, но сърцето ми опустя, откакто си отиде.
Ето защо,
когато видях прелестно боксерче на паркинга одеве,
трябваше да го погаля.
Момчето, което го водеше, ме позна, поговорихме
и осъзнах, че всъщност малко ми се сърди.
О, не.
Но бързо се разбрахме.
Ето защо искам да благодаря на един специален човек.
Лизи Питърсън...
която ми изпрати едно от най-хубавите и задълбочени писма
в живота ми.
Благодарение на Лизи и Чарлс
с новия ми приятел Джак се ще приберем заедно във Вермонт.
Какво?
Това е страхотно!
Както и да е, нека видим какво става с Бека Бакстър.
Откъс от шеста глава,
в която Бека и Сардо попадат в студен и мрачен замък.
НАЗАД ВЪВ ВРЕМЕТО С БЕКА БАКСТЪР
Защо чак в последната глава въвежда Бенджамин?
Познавайки Кит Смидърс, ще разберем в следващата й книга.
Вие как смятате?
Някой друг?
ПО КНИГИТЕ НА ЕЛЪН МАЙЛС
Превод на субтитрите Боряна Богданова