Вітаємо на відкритті
нового собачого готелю «Двір Баузер».
у Міддлтоні.
Завдяки передовому обладнанню й професіоналізму
«Двір Баузер» став найпопулярнішим собачим готелем у регіоні.
Дивіться, як їм гавкається.
У «Баузер» ваш пес у хороших лапах.
ДВІР БАУЗЕР
Не віриться, що я буду волонтеркою в «Баузер».
Втілю свою мрію.
Серйозно. Я про це мріяла.
Я чула, що «Двір Баузер» –
одна з найбільших жіночих компаній штату.
-Бо я розповідала. -Ти надійне джерело.
Компанія, яка дбає про собак –
ідеальне місце для мене на тиждень волонтерства.
Може, колись я відкрию власний «Двір»
і постійно буду серед собак.
Сонце, я розумію твою радість, але це аж через два дні.
Може, знімеш уніформу до вечері?
-А що на вечерю? -Бургери.
Таки переодягнуся.
З Ліззі все ясно. А який у тебе план на тиждень волонтерства?
Знаю, як привернути його увагу.
Не треба! Ще трошки.
Зараз пояснять, як лорд Кох став Великим псом-воїном.
-Що… -Тиждень волонтерства?
Я щось оберу. Обіцяю.
До завтра щось знайди. Ти мене почув?
Чарльзе.
Чарльзе!
Чарльз.
-Чарльзе! -Дві треті.
Не розумію.
-Дві треті – більше ніж одна друга. -Правильно.
На жаль, дроби були 15 хвилин тому.
Ми говоримо про тиждень волонтерства, а ти ні на що не зголосився.
Наголошую – ні на що.
Я маю пояснення.
І яке ж воно?
Це я винен.
Не вірю, Семмі.
Варто його вислухати.
У нас з Чарльзом спільний проєкт,
і я забув його записати.
Я ж казав, що є пояснення.
Що ж, нехай.
Цуценята шукають дім
«Мопслі»
Ліззі! А ти рано.
У бізнесі рано – це вчасно, вчасно – це пізно,
а пізно – неприйнятно.
Саме цього мене навчила наша засновниця Емма Баузер.
Я спекла на честь першого дня.
Дякую. Дуже апетитно.
Ні! Це для наших «гостей».
Хотіла спекти їм щось домашнє, бо вони далеко від дому.
Яка ти турботлива.
Ти маєш дозвіл на приготування їжі з комерційною метою?
Ні, я просто так готую.
Та в нашій посудомийці є дезінфекція.
На жаль, ми годуємо собак лише затвердженим кормом.
Може здатися, що це занадто,
але нас недарма вважають найкращими.
Тому я керуюся всіма правилами місіс Баузер.
Можете не розповідати про правила.
Точніше, про ці розкажіть, але не про правила загалом.
Люблю правила.
Усе точнісінько так, як у рекламі.
Малий, тобі тут буде ідеально.
-Такий милий. -Повір, він це знає.
-Як його звуть? -Граф Мопсворт фон Пласколиць.
Та я зву його Мопслі.
Ми раді, що ви обрали для Мопслі «Баузер».
Ось вітальна брошура й анкета нового клієнта.
Я вам усе покажу.
Не варто. Я бачив віртуальну екскурсію.
Мопслі любить увагу й інколи вередує.
Не сердься. Татко скоро повернеться. Цьом мопсику.
Ну все.
Я…
-Дякую. -Так.
Можу занести його в будку.
Мені подобається твій ентузіазм, Ліззі, але згідно з правилами…
лише штатні працівники можуть займатися собаками.
Сюди, золотко.
Зрозуміла?
Не дуже, але нехай. Це тиждень волонтерства, і я тут, щоб допомогти.
Просто скажіть, що робити.
Тут у нас страшний гармидер.
Семмі, знаєш що? Вийшов новий сезон «Анімешних пригод».
Золотце!
-Де Руфус? -У кімнаті бабусі Дейл.
І не дивно. Що за запах?
Наш проєкт на тиждень волонтерства.
Компост – вид добрива для рослин,
який отримують шляхом розкладання органіки.
-Зрозумів. -Знаю, це дуже круто.
Окрім того,
ми віддамо наш компост у міський сад Міддлтона.
-До роботи. -Може, спершу подивимося серіал?
У Великого воїна-пса новий помічник,
Моші Моша – балакуча кулька морозива.
Золотце теж хоче дивитися.
Я казав, що ми компостуємо не лише в ямі?
Я вирішив зробити щось цікавіше. Вермікомпостування.
Вермі-що?
Компостування з особливими помічниками.
Черв'яками?
Не просто черв'яками. Червоними каліфорнійськими.
Ти, я і чудо природи.
-Буде чудово. -Ага, чудово.
Мопслі? Це ти?
Знаю.
Це й мій перший день.
-Ліззі. -Пробачте.
Мопслі заскавчав, і я не стрималася.
Ми з братом перетримуємо собак.
Це прекрасно, і я ціную твою любов до песиків.
-Та «Баузер» – серйозна компанія. -Авжеж.
А Мопслі просто треба призвичаїтися.
Усе буде добре.
Дотримуйся правил, і все буде добре.
Гарно попрацювала в сараї, до речі.
Тебе чекає найкраща оцінка.
Дякую, Рут. Я вас не підведу.
Тебе я теж не підведу, Мопслі.
Можна добавки?
Комусь смакує мій секретний рецепт тако.
Залишки котлет у тортильї і гострий соус?
Не руйнуй таємниці.
Я цілий день працював з Семмі. Помираю з голоду.
Тепер ти знаєш, що таке «нагуляти апетит».
Ліззі, ти якась засмучена. У «Баузер» щось сталося?
Ні, ні.
Тобто так. Стільки всього. Я була дуже заклопотана.
-Дуже заклопотана. -Проте є якесь «але».
Я не знала, що буде стільки правил.
Я теж не думав, що в Семмі буде стільки правил. Обміняємося?
Будеш компостувати, а я гратимуся з собаками.
Я не граюся з собаками.
-Це бізнес. -Це ж твій перший день.
Вони оцінили твої домашні гостинці?
Краще про це не говорити.
Як скажеш.
П'ять, чотири, три…
Там є цуцик, Мопслі. Він хотів уваги і я взяла його на руки.
Та учням-волонтерам заборонено торкатися собак.
Ти ж умієш поводитися з собаками. Ми з ними працюємо. Ти їм казала?
Чарльзе, це не як удома. У них свої правила.
Ти придумаєш, як заспокоїти Мопслі, не порушивши правил.
-Покладися на інтуїцію. -Саме так.
Інтуїція підказує, що мені треба ще тако.
Чарльзе. Стій!
Нарешті.
Що хочеш робити? Я знаю, що хочу я.
Ні. Не треба стільки трави.
Бачу, ти не читав моєї короткої інструкції.
Якби прочитав, то знав би, що потрібен тонкий шар трави,
тоді шар коричневої органіки.
Знову трави, знову органіки. Шар за шаром, як лазанья.
Лазанья – це чудово.
Хочеш пообідати й подивитися «Пригоди лорда Коха»?
-Обід буде після роботи. -Відпочиньмо.
Ти лише відпочиваєш і фантазуєш.
Я не фантазую. Просто компостувати – нудно.
Що ти таке кажеш?
Ми беремо недоїдки й перетворюємо їх на таке цінне добриво,
що його звуть «чорним золотом».
Окрім того, ящики для компостування в громадських садах
об'єднали людей з усіх сфер життя…
Захищаючи всесвіт, я нагуляв апетит.
Може, полетимо в космічному ріжку на міжгалактичну лазанью?
Ти знову фантазуєш.
Вибач. Мені важко радіти купі землі.
Купі землі?
Слухай, Чарльзе, не хочеш – не роби.
Та ні, все гаразд. Вертаймося до роботи.
Та я все одно думатиму про лорда Коха.
Добре. Це треба викинути й вирівняти.
-Ви його не візьмете? -Вибачте.
На вихідні місць нема.
Заявку слід подавати за дві доби до поселення.
У мене термінове відрядження. Я в безвихідній ситуації.
Не можна зробити виняток?
У нас правила.
Вибачте.
Даруйте, містере фон Пласколиць?
Зви мене Маз.
Маз, я чула, що у вас сталося, і хочу допомогти.
Ти можеш змінити правила?
Ні, але ми з братом перетримуємо собак удома.
Це хобі, але в нас хороші відгуки.
Ми залюбки візьмемо Мопслі на вихідні.
Ви мені життя врятуєте. Це точно?
Я вже казав: він вередливий.
Це янголятко?
Повірте. Ми впораємося.
Я не впораюся.
Я пробувала іграшки, ласощі й ковдрочки.
Коли я кладу його, він починає оце.
Я розумію, чому ти сумуєш у «Баузер», але ж не тут.
Ми тебе любимо.
Тепер він щасливий.
Або ні.
Безперестанку.
Що далі я відходжу, то голосніше він скавчить.
Я не носитиму тебе на руках два дні.
Мопслі.
Це моя домашка.
Що?
Моя черга сидіти з Мопслі.
Я знаю, чому Мопслі постійно скавчить.
У нього тяжкий випадок сепараційної тривоги.
-Він боїться розлуки. -Його треба обіймати.
Власне, це лише шкодить.
Йому шкодять обійми?
Мопслі поводиться, як ти, коли була немовлям.
Ти не могла заснути сама.
Плакала, аж поки хтось не лишався спати з тобою.
То що ти робила?
Казала «Добраніч» і йшла геть. Ти якийсь час плакала.
Я заспокоювала тебе і знову виходила.
Проміжки ставали більші,
і невдовзі ти привчилася спати до ранку.
Саме так на сайті радять чинити з Мопслі.
-Тебе дресирували, як собаку. -І тебе.
Ну, собаки круті.
Доню, це хороший план.
Почнемо прямо зараз?
Краще завтра.
Як успіхи?
Не знаю, скільки разів я до нього заходила,
але це подіяло.
Мопслі спокійний і щасливий.
Уже дві години.
Як же уміло ти знаходиш підхід до собак.
Дякую.
Якби ж у «Баузер» теж так думали.
Семмі.
Я забув подзвонити.
Знаю. Я виконав і свою, і твою роботу.
Я допомагав Ліззі з Мопслі й не стежив за часом.
-Ти все на мене перекидаєш. -Неправда.
Ніби я якийсь лакей. Я роблю все, що ти хочеш.
Та коли чогось хочу я, то це одразу неважливо.
Ти лорд Кох, а я кулька морозива.
Ти справді так розсердився через…
Скажи.
Купу землі.
Я цього не казав. Це ти.
Знаєш що? Забудь.
Відтепер я герой, а ти мій прислужник.
Герой чого?
Презентації. Я підготую її сам.
-А що робитиму я? -Не знаю.
Переглянеш сезон «Анімешних пригод»?
Я вже додивився.
Я за тобою сумуватиму.
Гей.
Ти добре попрацювала з Мопслі.
Він значно веселіший.
Так, йому точно краще.
Маз забере його пополудні.
Можна я його потримаю?
Авжеж.
Якби ти ще Семмі заспокоїла.
Я лише раз забув прийти до нього, щоб попрацювати над завданням.
І тепер він сердиться!
Ти про завдання, з яким він тобі допоміг?
Знаю. Та мені не подобається компостувати.
Він і так збирався все робити сам.
Чому це так важливо?
Бо це для нього важливо так само, як аніме – для тебе.
Аніме – це краще, ніж земля.
Чарльзе, Семмі завжди цікавиться тим, що подобається тобі.
Чому ти не чиниш так само?
Він же твій найкращий друг.
Це тебе. Прийду за хвилинку.
Привіт, Маз. Як Мопслі?
Ліззі, ти хоч уявляєш, що зробила?
Я ж казала. Помогла йому подолати сепараційну тривогу.
Не для Мопслі – для мене. Я працюю з дому,
та нічого не міг робити через вередування Мопслі.
Тому я звернувся в «Баузер».
Завдяки тобі нам обом значно краще!
Чудово. Чекатиму вас у «Баузер».
Ми не вернемося в «Баузер».
-Стоп, чому? -Тепер нема потреби.
Нехай краще буде вдома з татком.
Хай там як, Ліззі, нам пора.
Дякую за все.
Ти профі. Па-па.
-Він дуже радіє. -А Рут розлютиться.
Кінець кар'єрі в «Баузер».
Отримаю погану оцінку за волонтерство.
-Чому? -Бо я втратила клієнта.
-Я ж казала, Чарльзе. Це бізнес. -Так, але собачий бізнес.
А тиждень волонтерства – це ж про допомогу громаді.
Мопслі – теж член громади.
Ти йому допомогла. Хіба для бізнесу це не успіх?
Навряд. Проте мені вже легше.
Ти не раз мене підбадьорювала…
Діти, ходімо.
Що це за торби?
Не хочу теж провалити волонтерство.
Багато хто вважає компост купою землі,
яку обходиш, не замислюючись,
та мудра людина розуміє її цінність для довкілля й для всіх нас.
Чарльзе, це спільний проєкт, а ти нічогісінько не сказав.
-Наголошую – нічогісінько… -Я маю що сказати.
Цього тижня я чимало зрозумів.
Компостування віддає поживні речовини у ґрунт.
І тому овочі такі корисні.
Окрім того,
воно очищає атмосферу від вуглецю й сповільнює кліматичні зміни.
Звучить не дуже захопливо, але це важливо.
І круто.
Також ми з Семмі підготували дещо для вас.
Банки з компостом й інструкції,
щоб кожен міг стати героєм у власному саду.
Де ти про все це дізнався?
Прочитав твої інструкції.
Справді? Ти їх прочитав?
Це ж чудово.
-А цей папір розкладається? -Не перегинай, Семмі.
Ліззі. Можна тебе на кілька слів?
Спершу я щось вам скажу.
Пробачте, що я порушила правила, і через мене ви втратили клієнта.
-Про це я й хотіла поговорити. -На свій захист скажу:
я прийшла, бо мені не просто подобаються собаки. Я їх дуже люблю.
Я читала про Емму Баузер: саме тому вона почала свій бізнес.
Її улюблена цитата: «Знайди роботу, яку любиш,
і тобі ніколи не доведеться працювати».
Так.
Тому я й відкрила свій «Баузер». Я теж люблю собак.
А як же Маз і Мопслі?
Маз залишив нам неймовірний онлайн-відгук.
Сказав, що команда вийшла «далеко за рамки своїх обов'язків».
Нам безперестанку дзвонять.
То ви поставите мені добру оцінку?
І не тільки. Я хочу попросити вибачення.
За що?
Що недооцінила тебе.
Я думала про правила й не помітила, що ти знаєш про собак
більше, ніж чимало дорослих.
Ти помогла не лише Мопслі.
Ти помогла мені зрозуміти, що нам потрібні зміни.
Вітаю. Я Рут з «Двору Баузер».
Окрім висококваліфікованих працівників,
у нас працює команда волонтерів,
які вкладають душу, щоб дати вашому песику турботу й любов.
Завітайте у «Баузер», бо ми не просто компанія,
ми частина вашої громади.
ЗА СЕРІЄЮ КНИЖОК ЕЛЛЕН МАЙЛЗ
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська