-Charles, Lizzie! -Titta hit!
Ser ni fram emot kvällen? Grattis. Lizzie, här.
Charles, ett leende.
ÅRETS BÄSTA HUNDVÅRDARE
Ni två är jättefina.
Hur känns det att vara Årets hundvårdare?
Det är en ära bara att bli nominerade.
Charles!
Charles?
Ursäktar du? Jag måste packa ner den där.
Va?
Har du redan glömt? Det är Marias födelsedag.
Nej, jag har inte glömt.
Du ska till Marias gudmors ranch för att rida och sova i våningssäng.
En klassisk bästisupplevelse.
Okej. Jag tar tillbaka det. Bra minne.
Jag älskar att ha en bästis.
Jag har aldrig förstått hajpen, men nu gör jag det.
-Det gör väl mig till boss. -Boss över vad?
Har du glömt
-valpen som kommer i helgen? -Nej, då.
Jag tänkte göra en detaljerad checklista,
men jag är sen.
Är du säker på att du klarar det själv?
-Charles, du är fantastisk. -Hur bär du dig åt ensam?
Jadå. Ha så trevligt. Jag fixar det här.
Måste jag påminna dig om att inte gå in i mitt rum
-när jag är borta? -Nej då.
För att komma in hit vore
ett grovt regelbrott.
Lovar du?
Jag lovar.
-Tandkräm? -Klart.
-Pyjamas? -Klart.
Marias present?
-Absolut. -Vad köpte du?
-Ett vänskapsarmbandskit. -Inte särskilt roligt.
Är nån lite avundsjuk?
Hästridning? Absolut. Göra vänskapsarmband? Knappast.
Okej, vet du vad?
Pappa, vad har du på dig? Maria är snart här.
Lugn. Jag tar av mig den när hon har sett mig.
Pappa!
Jag lånade den av Fleckman. Vill du ha den i helgen?
Nej, tack.
Coolt!
Du ska åka bort med din nya bästis.
Och du ska uppfostra en valp alldeles själv.
Vi behövs väl inte längre. Men om så skulle vara,
använd nödtelefonen, så kommer jag på direkten.
-Det är mitt jobb. -Okej, alla lugnar sig.
Det är ingen stor grej.
Maria är här!
Säkert. Ingen stor grej alls.
-Hej. -Hej.
Varsågod.
Du fyller ju år. Varför får jag en present?
Morötter åt Sally, din häst för helgen.
Hon är ett rött sto med jättefin man,
-och hon sover stående. -Gör inte alla hästar det?
-Du har läst på. -Alltid.
-Är du klar? -Ja.
-Hej då. -Hej då.
Ring mig om du behöver hjälp med hunden.
-Ingen risk! -Låt mitt rum vara.
Uppfattat!
Det blir rätt lugnt här.
Rascal!
Rascal är här!
Rascal. Lugna ner dig.
Förlåt mig.
Jag hann knappt öppna bildörren, så sprang han ut i er trädgård.
Hallå. Rascal.
Rascal!
Ingen fara. Han är väl glad att vara här.
Han är glad att vara överallt.
Vi trodde att en liten hund vore perfekt för en liten lägenhet,
-men… inte Rascal. -Rascal!
Han behöver ett hem med mycket utrymme, för han vill bara… springa.
-Det menar du inte? -Jag vill inte störa er.
Dr Abby sa att när det gäller fosterfamiljer
är Petersons helt utan konkurrens.
-Rascal! -Vi får tacka henne för det.
Rascal!
Du har kommit till rätt ställe.
Rascal är i goda händer. Rascal!
Hur kom ni på namnet?
Valphemmet
Du är den första vän som Maria tar hit.
Du måste älska hästar.
Jag älskar definitivt den här.
-Det är Munchie. En miniatyrhäst. -Jag ser det.
Så kul för dig. Du kommer att älska ridning.
Har du aldrig ridit förr?
Jag provade ponnyridning en gång, så ingen fara.
Du är ingen miniatyrhäst.
Verkligen inte. Min nya älskling, Sir Galahad.
Jag föreslog namnet. Galahad var kung Arthurs ädlaste riddare.
Han är ädel, men han kan vara grinig ibland.
Kom. Din häst står här borta.
Det här är Sally. Hon älskar att bli kliad på halsen.
Hej, Sally!
Du behöver nog en stege.
Rascal. Rascal?
Hej.
Fin vovve.
Äntligen har jag dig.
Rascal!
Vi har ett litet problem.
Bara lugn. Jag klarar av honom.
Jag har ett träningsprogram.
Vill du berätta om det programmet?
Inte nu. Jag måste fånga honom.
Sally blir bortskämd av allt borstande.
Vi ska ut och rida, inte på uppvisning.
Men hon är ju så fin.
Kom nu, Lizzie.
Nu rider vi. Du hinner rykta henne sen.
Är du säker? Sally vill nog ha en morot till. Hon verkar hungrig.
-Tycker du inte? -Hon har ätit nog. Sitt upp nu.
-Vad är det? -Jättegott hundgodis.
Jag använde mormors köttbullrecept.
Rascal kan inte motstå dem.
Vi kan locka fram Rascal med dem och in i groventrén igen.
Han kanske inte gömmer sig utan bara sover.
Jag tror inte det.
Rascal.
Vilken utsikt.
Så högt man sitter.
Härligt, visst? Jag får fjärilar i magen varje gång.
Jag känner absolut nånting.
Lizzie, vi tar det lugnt och sakta.
Jag går bredvid, och vi stannar om det känns läskigt.
Jag mår fint. Absolut.
Okej.
-Rascal? -Rascal?
Oj.
Åh nej.
Vi får inte gå in i Lizzies rum.
Charles, jag vet att du försöker, och hundträning kan ta tid.
Tack för din förståelse, mamma.
Men du får en dag, annars måste vi söka alternativ.
Okej?
Godis?
Vadå?
-Det är ju mormors recept. -Visst, ja.
-Jag sa ju att det var kul. -Absolut.
Slappna av med axlarna och tryck in hälarna.
Sådär. Du är en naturbegåvning.
Det är Gali som vill ha sitt äpple. Går det bra? Han kan vänta.
Gå, du. Jag klarar mig.
Okej. Jag ser på från verandan.
Du är duktig.
Tack.
Major vill ut ur inhägnaden.
Går det bra? Vi är strax tillbaka.
Absolut. Sally och jag skrittar lite.
-Lär känna varandra. -Okej. Bra.
Kom nu.
Vad du än gör, Sally, rör dig inte.
Rascal är väldigt smart,
men jag hinner aldrig träna honom till imorgon.
-Du kanske behöver hjälp. -Jag vägrar ringa Lizzie.
Jag menar inte Lizzie. Här. Jag tog med den utifall.
Hunddagis. Första lektionen är gratis med kupongen.
Nej!
Har du varit här hela tiden?
Va? Nej. Står jag på samma ställe?
Vilken märklig slump.
Sally vill springa mer. Är du redo?
Hej, vännen. Är allt bra?
-Vill du bli hämtad? -Nej.
-Allt är bra, rätt så. -Kommer du och Maria inte överens?
Jo, jag älskar Maria, men inte ridning.
Hjärtat, hon är din bästa vän.
Förklara för henne, så förstår hon säkert.
Kanske.
Men om inte? Jag vill inte sabba hennes födelsedag.
Jag måste sluta.
Armbandsdags!
-Maria… -Min bästa födelsedagspresent nånsin.
Eller, inte riktigt. Den bästa är att ha dig här.
Du vet, jag har ridit hela livet,
men det här är första gången jag får dela det med nån.
En klassisk bästisupplevelse.
-Armbandsdags! -Okej.
Oväntat att hamna på dagis igen, va?
Det kallas så, för det låter bättre än "lydnadsskola".
Vi säger inte "lydnad". Vi säger "samarbetsträning".
Då sätter vi igång. Stå på rad, hundarna på vänster sida.
Raskt tempo. Bra.
-Kom, Rascal. -Sådär ja.
Fortsätt.
-Du ser. Det här… Åh nej! -Utmärkt.
Rascal.
-Plats! Sluta! Rascal! -Sluta, sa jag! Rascal!
Kathy, kolla in armbandet Lizzie gjorde åt mig.
En hästsko och ett halvt hjärta. Lizzie har andra halvan.
Så rart. Major och Sally är sadlade och klara.
-Är ni redo att rida? -Ja.
Jag hämtar några morötter. Vi ses utanför.
Jag har faktiskt kramp i benet.
Jag borde stretcha.
-Men rid du. Jag klarar mig. -Säkert?
Ja. Självklart. Det är ju det vi är här för.
Okej, tack.
Ni vet att det här är en särskild dag för en särskild hund.
Med glädje överlämnar jag detta diplom till Harley.
Okej.
Varsågod.
Nej!
Rascal!
Förlåt. Han är ostyrig. Det är därför vi är här.
Jag förstår, men vi kan inte ha Rascal med i gruppträning.
Men jag ger privata lektioner.
Kan vi återanvända kupongen?
Beklagar. Lycka till med honom. Hej då, Rascal.
Du är verkligen söt.
-Tur för Maria att ha en så bra vän. -För mig med.
Gali har inte tur. Han har inte blivit kompis med de andra hästarna än.
Stackars han. Är det därför han lever om?
Han vill nog egentligen inte vara här,
och han är sur för att han inte kan tala om det.
BOKEN OM HUNDRASER TERRIER
-Jag är nära! -Nej, till vänster. Inte…
Löjligt. Det måste finnas ett bättre sätt.
Om Lizzie var här skulle hon gå in,
ta fram boken och läsa allt om Jack Russell-terriers.
Jag menar ett bättre sätt att få tag i boken.
Hon förbjöd dig att gå in,
men sa hon nåt om mig?
Nej.
Den här. Jag har den!
Okej.
"Boken om hundraser. Volym 9. Terriers."
Ja, vi försöker bli kloka på dig, kompis.
"Jack Russell-terriern namngavs efter John Russell.
De föddes upp i England för rävjakt."
"Jack Russel-terriern Mikey och bästisen, hästen Sebastian."
Vi red till dammen, och Major stannade och hälsade på ankorna.
Så rart. Synd att du missade det.
Det är okej. Jag hjälpte Kathy att rensa hästhåret ur kardorna.
Det var också kul.
-Är du bättre i benet? -Jadå.
Bra. Vi hinner rida igen innan dina föräldrar kommer.
Då kan vi visa dem vad du har lärt dig.
Kanske det räcker med dig? Du är bättre på det ändå.
Jag kan visa hur jag ryktar.
Det viktiga är inte hur bra man är,
-utan att man älskar det. -Det låter bra.
Utmärkt. Nu hämtar vi Sally.
Kom.
-Vänta! Vi följer med. -Ni skulle ju hem till Sammy.
-Vi ändrade oss. -Båda får inte rum i bilen.
Då får inte Lizzie och Maria rum på vägen hem.
Här. Du klarar det här.
Okej. Hej då, Rascal
-Hej då. -Vi ses, Sammy.
Är du så ivrig att träffa Lizzie?
Ingår det i din hemliga plan för Rascal?
Just det.
-Då åker vi. -Kom.
Kom, Rascal.
Kom ihåg: vänster fot i stigbygeln, och höger hand…
Jag måste tala om en sak.
Jag vill inte rida.
Va?
Jag…
Jag gillar inte att rida. Inte alls.
Så hela tiden…
Jag låtsades, vilket är ett annat sätt att säga
att jag inte var uppriktig mot dig.
Här.
Du förtjänar en bättre vän som alltid säger sanningen.
Förlåt mig.
Det är mitt fel.
Hur då?
Jag kände att du inte var så förtjust i det,
men jag var inte säker, så jag körde på.
Om jag inte hade varit så fixerad vid att få dig att älska ridning som jag,
hade du vågat tala om att du inte gillade det.
Jag ville att helgen skulle bli perfekt.
Jag också.
Kan du förlåta mig?
Skojar du? Klart att jag kan förlåta dig.
Om du förlåter mig först.
Vi är nya på det här med bästis, men vi lär oss.
Och vi är duktiga elever båda två, så det kommer att gå bra.
Blev vi just ännu bättre bästisar?
Bästisar med extra stort B.
Här.
Måtte din plan funka.
Våra möbler är snart sopor annars.
Först måste Lizzie och Maria ta hästarna till stängslet.
Sen tar jag dit Rascal.
Då ser de varandra men kan inte…
Åh nej!
-Rascal? -Japp.
Helt otroligt. Sir Galahad är det minst vänskapliga djuret jag mött.
-Nu är han rätt vänskaplig. -Verkligen.
Hon gillar dig.
Ja. Jag gillar nog henne också. Lite grann.
Ni måste se det här. Kom fort!
Okej.
Kära nån.
Där har vi en glad häst.
Och en uttröttad valp.
Ni vet, Rascal behöver ett riktigt hem.
Han verkar ha funnit ett.
Säkert? Tar du emot honom?
Annars får vi nog med Gali att göra.
Du hjälpte verkligen Rascal.
Jag hade inte klarat det utan dig.
-Men du lyckades. -Lite.
Utan din bok hade jag aldrig vetat
hur bra Jack Russell-terriers trivs med hästar.
Vänta, vilken bok?
Den i bokhyllan i ditt rum.
-Gick du in i mitt rum? -Inte direkt.
Brott mot reglerna! Skojar du…
Jag lämnar dig ensam en dag, och direkt…
BASERAD PÅ VALPHEMMET AV ELLEN MILES
Undertexter: Bengt-Ove Andersson