- Čarlzai, Lize! - Čarlzai! Lize, čia!
Džiaugiatės šiuo vakaru? Sveikinu. Lize, čia.
Čarlzai, šypsokis.
ŠUNŲ GLOBĖJŲ APDOVANOJIMAI
METŲ GLOBĖJAI
Atrodot fantastiškai.
Koks jausmas tapti „Metų globėjais“?
Vien tik nominacija - garbė.
Čarlzai!
Čarlzai?
Čarlzai, gal malonėtum? Turiu jį įsidėt.
Ką?
Jau pamiršai? Juk Marijos gimtadienis.
Ne, nepamiršau.
Vyksti pas Marijos močiutę pajodinėti žirgais ir miegoti gultuose.
Tai tipinė „geriausių draugių veikla“.
Atsiimu žodžius. Gera atmintis.
Dievinu turėt geriausią draugę.
Nesuprasdavau kas čia tokio, bet dabar aišku.
- Turbūt dabar aš lieku vadas. - Vadas? Kieno?
Pamiršai?
- Šį savaitgalį gausim šuniuką. - Visai ne.
Ketinau paruošti tau išsamų sąrašą, bet jau vėluoju.
Tikrai susitvarkysi vienas?
- Čarlzai, tu nuostabus. - Kaip viską vienas padarai?
Tikrai. Pasimėgauk išvyka. Aš susitvarkysiu.
Ar turiu primint, kad neitum į mano kambarį,
- kol aš išvykus? - Nereikia.
Nes žinai, kad ateiti čia -
grubus nusižengimas.
Prižadi?
Prižadu.
- Dantų pasta? - Turiu.
- Pižama? - Turiu.
Dovana Marijai?
- Tikrai turiu. - Ką dovanosi?
- Rinkinį draugystės apyrankėms. - Tai smagumas.
Ar kažkas truputį pavydi?
Jodinėjimo žirgais? Tikrai. Apyrankių rišimo? Nelabai.
Gerai, žinai ką?
Tėti, ką čia užsidėjai? Marija pasirodys bet kurią minutę.
Nebijok. Nusiimsiu, vos ji mane pamatys.
Tėti!
Pasiskolinau iš ltn. Flekmano. Nori pasiimt savaitgaliui?
Nereikia, ačiū.
Geras!
Išvyksti iš miesto su nauja geriausia drauge.
O tu pats vienas prižiūrėsi šuniuką.
Tarsi jums mūsų nebereikia. Bet jei prireiktų - bet ko -
paskambink ir aš iškart atlėksiu į pagalbą.
- Tai mano stichija. - Gerai, nurimkit.
Čia nieko tokio.
Marija čia!
Aha. Visai nieko tokio.
- Sveiki. - Labas.
Čia tau.
Bet gimtadienis tavo. Kodėl duodi man dovaną?
Čia morkos Salei - tavo kumelei savaitgaliui.
Ji rauda kumelė prašmatniais karčiais
- ir miega stovėdama. - Ne visi arkliai taip daro?
- Tu apsiskaičius. - Visada.
- Pasiruošus? - Aha.
- Iki. - Iki.
Gerai. Skambink, jei reikės pagalbos su šunim.
- Nereikės! - Neik į mano kambarį.
Aišku!
Čia bus gan tylu.
Šelmi!
Šelmi. Šelmis čia.
Šelmi! Ei, Šelmi. Nurimk.
Labai atsiprašau.
Vos pravėriau mašinos dureles - jis nėrė į jūsų kiemą.
Ei. Šelmi.
Šelmi!
Nieko. Jis tik labai džiaugias būdamas čia.
Jis džiaugias būdamas bet kur.
Manėm, kad mažame bute tobulai tiks mažas šuo,
- bet… tik ne Šelmis. - Šelmi!
Jam reikia namų su daug vietos, nes viskas, ko jis nori, tai… bėgioti.
- Nejaugi. - Tikiuos, neturėsit rūpesčių.
Gyd. Abė sakė, kad, prireikus prižiūrėtojų,
Pitersonų šeima… Vargeli… būtų geriausias pasirinkimas.
- Šelmi! - Būtinai jai padėkosim už tai.
Šelmi!
Na, tikrai kreipėtės ten, kur reikia.
Šelmis gerose rankose. Šelmi!
Tai kaip išrinkote vardą?
„Šelmis“
Tu pirma draugė, kurią Marija atsivežė čia.
Turbūt tau labai patinka žirgai.
Na, tikrai patinka šis.
- Čia Mančis. Miniatiūrinis arklys. - Matau.
Kaip džiaugiuos dėl tavęs. Tau patiks jodinėti.
Nesi sėdėjusi ant žirgo?
Kadais jojau poniu prekybos centre, tad mokėsiu.
SERAS GALAHADAS
Tu ne miniatiūrinis arklys.
Tikrai ne. Čia mano naujasis brangutis - seras Galahadas.
Pasiūliau vardą, nes Galahadas buvo didingiausias karaliaus Artūro riteris.
Jis didingas, bet ir didelis niurzga.
Eime. Tavo žirgas ten.
Čia Salė. Labai mėgsta, kai jai kaso kaklą.
Labas, Sale.
Manau, tau prireiks kopėčių.
Šelmi. Šelmi?
Labas.
Gerai. Geras šuniukas.
Pagaliau pagavau.
Šelmi!
Turime problemėlę.
Nesirūpinkit. Susitvarkysiu.
Turiu visą dresavimo planą.
Gal norėtum pasidalint tuo planu?
Ne dabar. Pirma turiu jį sugaut.
Išlepinsi Salę tiek šukuodama.
Einam jodinėt, o ne demonstruot madų.
Tiesiog ji tokia graži.
Nagi, Lize.
Jokim. Vėliau turėsi laiko ją šukuot.
Ar tikrai? Manau, Salė nori dar vienos morkos. Atrodo išalkus.
- Jums neatrodo? - Ji užtektinai prisiėdė. Lipk.
- Kas čia? - Šunų skanėstai.
Tinka ir žmonėms. Pagaminau pagal močiutės receptą. Šelmis neatsispirs.
Gal jais pavyks išvilioti Šelmį iš slėptuvės.
Iš kur žinai, kad jis slepias? Gal užsnūdo.
Nemanau.
Šelmi.
Koks vaizdas.
Kaip aukštai.
Argi ne šaunu? Aš prieš jodama pilve jaučiu drugelius.
Aš tikrai kažką jaučiu.
Lize, pradėsime ramiai, pamažu.
Išvesiu tave. Jei jausiesi nesaugiai, galėsim bet kada sustot.
Ne. Man viskas gerai. Visiškai.
Gerai.
- Šelmi? - Šelmi?
Ojetus.
O ne.
Mums negalima į Lizės kambarį.
Čarlzai, žinau - tu stengies ir dresavimas užtrunka.
Tu pati geriausia. Ačiū, kad supranti, mama.
Bet turi tik dieną, antraip ieškosim alternatyvos.
Gerai?
Skanėsto?
Kas?
- Tinka žmonėms. Pameni? - A, taip.
- Sakiau, kad smagu. - Tikrai.
Atpalaiduok pečius ir nuleisk kulnus.
Štai taip. Tu gimus jodinėti.
Galis reikalauja savo obuolio. Gerai jauties? Jis gali palaukt.
Galit eit. Susitvarkysiu.
Gerai. Stebėsiu jus iš verandos.
Tau puikiai sekas.
Ačiū.
Majoras nori išeiti iš aptvaro.
Nieko tokio? Greitai grįšime.
Žinoma. Apjosiu su Sale kelis ratus.
- Suartėsime. - Gerai. Puiku.
Nagi.
Kad ir ką darysi, Sale, prašau, nejudėk.
Šelmis labai protingas, bet neišdresuosiu jo iki rytojaus.
- Gal tau reikia pagalbos. - Lizei neskambinsiu.
Nekalbu apie Lizę. Žiūrėk. Dėl viso pikto atsinešiau.
Šuniukų darželis. Su kuponu pirma pamoka nemokama.
Ne!
Visąlaik buvai čia?
Ką? Ne. Aš toje pačioje vietoje?
Koks beprotiškas sutapimas.
Salė nori dar kartą. Pasiruošus?
Sveika, širdele. Viskas gerai?
- Nori, kad pasiimčiau? - Ne.
- Viskas gerai. Kaip ir. - Nesutari su Marija?
Ne, mėgstu Mariją, bet jodinėjimą - nelabai.
Ji tavo geriausia draugė.
Jei pasakysi, kaip jauties, garantuoju - ji supras.
Galbūt.
O jei ne? Nenoriu sugadint gimtadienio.
Turiu eit.
Metas apyrankėms!
- Marija… - Tai geriausia dovana.
Na, ne geriausia. Geriausia - tai, kad tu čia.
Žinai, visą gyvenimą jodinėju,
bet dabar pirmąkart galėjau tuo dalintis su kažkuo.
Tai tipinė geriausių draugių veikla.
- Metas apyrankėms! - Gerai.
Ar kada manei, kad vėl grįši į darželį?
Taip jį vadina, nes skamba geriau nei „paklusnumo mokykla“.
Nesakom „paklusnumas“. Sakom „bendradarbiavimo mokymai“.
Taigi, pradėkime. Sustokim vorele, šunys - kairėje.
Gerai, gražiai ir žvaliai. Labai gerai.
- Eime, Šelmi. - Štai taip.
Taip ir toliau.
- Taip. Matai? Čia… O ne! - Puiku.
Šelmi.
- Nejudėk! Stok! Šelmi! - Sakiau „stok“! Ne! Šelmi!
Kete, žiūrėk, Lizė padarė man apyrankę.
Pasaga ir pusė širdelės. Kita pusė pas Lizę.
Labai miela. Majoras ir Salė paruošti jodinėjimui.
- Pasiruošusios? - Aha.
Paimsiu morkų į kelią. Pasimatysim ten.
Tiesą sakant, man sutraukė koją.
Reiktų prasitampyt.
- Bet tu eik. Man viskas gerai. - Tikrai?
Taip. Žinoma. Juk tam čia ir esame, taip?
Gerai, ačiū.
Žinote, vienam berniukui šiandien ypatinga diena.
ŠUNŲ REAKTYVUMO SCHEMA
Man garbė įteikti diplomą Harliui.
Gerai.
Gerai. Štai taip.
Ne!
Šelmi!
Labai atsiprašau. Jį sunku suvaldyti. Todėl mes čia.
Suprantu, bet bijau, kad negalime priimti Šelmio į grupines pamokas.
Bet siūlau ir asmeninius užsiėmimus.
Galiu vėl panaudot kuponą?
Apgailestauju. Sėkmės su juo. Viso, Šelmi.
Tu tikrai mielas.
- Marijai pasisekė turėt tokią draugę. - Abiem pasisekė.
Galiui taip nepasisekė. Jis dar nesusidraugavo nė su vienu žirgu.
Vargšiukas. Manot, jis dėl to blogai elgias?
Spėju, jis tikrai nenori čia būti,
ir jį erzina, kad nežino, kaip tai man pasakyt.
DIDŽIOJI BARTONO VEISLIŲ KNYGA TERJERAI
- Beveik! Nagi. Arčiau. - Ne, į kairę. Ne…
Absurdas. Turi būti geresnis būdas.
Jei čia būtų Lizė, nueitų prie lentynos,
paimtų knygą ir paskaitytų apie Džeko Raselo terjerus.
Ne. Turiu omeny, geresnį būdą paimt knygą.
Gal tau ir grubus nusižengimas čia eit, bet ar ji minėjo konkrečiai mane?
Ne.
Šita. Taip, paėmiau!
Gerai.
„Didžioji Bartono veislių knyga“. Devintas tomas. Terjerai.
Aha, bandome tave suprast, drauguži.
„Džeko Raselo terjerai pavadinti past. Džono Raselo garbei.
Jie veisti Anglijoje lapių medžioklei.“
„Terjeras Maikis ir jo geriausias draugas arklys Sebastijanas.“
Prie tvenkinio buvo ančių - Majoras stabtelėjo pasisveikint.
Buvo labai miela. Gaila, nematei.
Nieko. Padėjau Ketei ištraukti plaukus iš žirgų šepečių.
Tad irgi buvo smagu.
- Ar kojai geriau? - Taip.
Puiku. Galim dar pajot, kol atvyks tavo tėvai.
Paskui galėsim parodyt, kiek daug išmokai.
Gal tu jiems parodyk? Tau vis tiek geriau sekas.
Aš parodysiu, kaip šukuoju.
Nagi, Lize. Nesvarbu, kaip sekas.
- Svarbu, kad tau smagu. - Gera mintis.
Puiku. Eime Salės.
Eime.
- Palaukit! Mes su jumis. - Maniau, eisi pas Semį.
- Mes persigalvojom. - Brangusis, abu netilpsit.
Grįžtant nebus vietos Lizei ir Marijai.
Imk. Tu susitvarkysi.
Gerai. Viso, Šelmi.
- Iki. - Iki pasimatymo, Semi.
Niekad netroškai pamatyt sesers. Spėju, čia tavo slapto plano dalis.
Tikrai taip.
- Gerai. Važiuojam. - Eime.
Eime, Šelmi.
Atmink: kairė koja kilpoj, o dešine ranka…
Marija, turiu tau kai ką pasakyt.
Nenoriu to daryt.
Ką?
Aš…
Man tikrai nepatinka jodinėti. Visiškai.
Tai visą šį laiką tu…
Apsimečiau, turbūt, kitaip tariant, tai reiškia,
kad nebuvau visai nuoširdi su tavimi.
Štai.
Nusipelnai geriausios draugės, kuri visad sakys tiesą.
Atsiprašau.
Aš čia kalta.
Kaipgi tu?
Nes iš dalies jaučiau, kad tau nelabai patiko.
Nebuvau tikra, tad apsimečiau, kad nepastebėjau.
Jei nebūčiau stengusis priverst tave pamėgt jodinėjimą, nes man jis patinka,
būtum drąsiai galėjus pasakyt tiesą.
Tenorėjau, kad savaitgalis būtų tobulas.
Aš irgi.
Gal galėtum man atleisti?
Juokauji? Aišku, kad galiu atleist.
Jei tik pirma man atleisi.
Abi nepatyrusios geriausios draugės - abi mokomės.
O mes abi pirmūnės, tad viskas bus gerai.
Ar ką tik tapom dar geresnėm draugėm?
GD su papildoma G.
Štai.
Tikiuos, planas suveiks.
Nuo to priklauso svetainės baldų gerovė.
Paprašysim Lizės ir Marijos atvest žirgus iš vienos pusės.
Iš kitos pusės atvesiu Šelmį.
Taip jie matys vieni kitus, bet negalės…
O ne!
- Šelmis? - Aha.
Negaliu patikėt. Nesu mačius nedraugiškesnio gyvūno už serą Galahadą.
- Dabar atrodo gan draugiškas. - Tikrai.
Tu jai patinki.
Taip. Manau - man ji irgi. Truputį.
Turite tai pamatyti. Greičiau!
Gerai.
O vargeli.
Čia tai laimingas žirgas.
Ir išvargęs šunelis.
Žinote, Šelmis ieško sau namų.
Man atrodo, kad rado.
Tikrai? Pasiliksi jį?
Nemanau, kad Galis norėtų kitaip.
Padarei, ko reikėjo Šelmiui.
Na, be tavęs nebūtų pavykę.
- Bet pavyko. - Lyg ir.
Jei ne tavo knyga, nebūčiau žinojęs,
kaip gerai šie terjerai sutaria su žirgais.
Pala, kokia knyga?
Iš tavo miegamojo lentynos.
- Ėjai į mano kambarį? - Teoriškai nėjau.
Grubus pažeidimas! Čarlzai, tu…
Palieku tave vienąkart. Tik dienai, o…
PAGAL ELENOS MAILS MOKOMŲJŲ KNYGŲ SERIJĄ „THE PUPPY PLACE“
Išvertė Kristina Čeidaitė