- Charles, Lizzie! - Ide!
Nagy öröm a ma este? Gratulálunk. Lizzie, ide!
Charles, egy mosolyt!
EBGONDOZÓ DÍJ
AZ ÉV ÖRÖKBEFOGADÓI
Fantasztikusan néztek ki!
Milyen érzés az év örökbefogadóinak lenni?
Már a puszta jelölés is megtisztelő.
Charles!
Charles?
Charles, elkérhetem? El kéne pakolnom azt is.
Mi?
Máris elfelejtetted? Maria szülinapja van.
Nem felejtettem el.
Maria keresztanyja birtokára mész, ahol lovagolsz és emeletes ágyon alszol.
Igazi „legjobb baris élmény”.
Oké, visszavonom. Jól emlékszel.
Csúcs egy legjobb barátnő.
Régen nem értettem a felhajtást, de már értem.
- Akkor én lettem a nagykutya. - Nagykutya? Miben?
Elfelejtetted?
- Kutyát kapunk a hétvégén. - Dehogyis.
Részletes tennivalólistát akartam csinálni,
de kifutok az időből.
Biztos boldogulsz egyedül?
- Charles, csodás vagy. - Hogy csináltad teljesen egyedül?
Igen, biztos. Érezd jól magad. Intézem.
El kell mondanom a dumát, hogy ne gyere a szobámba,
- amíg nem vagyok? - Nem kell.
Mert ha bejönnél, megsértenéd, az…
súlyos szabályszegés.
Eskü?
Eskü.
- Fogkrém? - Megvan.
- Pizsi? - Melegítő, van.
A szülinapi ajándék?
- Naná. - Mit adsz neki?
- Barátságkarkötő-készletet. - Ennyit a buliról.
Irigykedik egy kicsit valaki?
A lovaglásra? Teljesen. A karkötőkészítésre? Nem túlzottan.
Oké, tudod, mit?
Apu, mi van rajtad? Maria bármikor betoppanhat.
Ne izgulj. Azonnal leveszem, ha már látta.
Apu!
Fleckman hadnagy adta kölcsön. Kéred hétvégére?
Nem kell, köszi.
Király!
Te elutazol az új legjobb barátnőddel.
Te pedig egyedül gondozol egy kutyust.
Mintha ránk már nem lenne szükség. De ha bármiért mégis,
használd a vésztelefont, és süvítek a megmentésedre.
- Szakmámba vág. - Mindenki nyugodjon meg.
Nem olyan nagy ügy.
Megjött!
Ja. Egyáltalán nem nagy ügy.
- Sziasztok. - Szia.
Ez a tiéd.
Ez a te szülinapod. Miért te adsz ajándékot?
Egy kis répa Sallynek, ő lesz hétvégén a lovad.
Vörös kanca, fenséges sörénye van,
- és állva alszik. - Nem úgy csinálja minden ló?
- Tudod a leckét. - Mindig.
- Kész vagy? - Igen.
- Viszlát. - Szia.
Oké. Hívjatok, ha segítség kell a kutyával.
- Nem fog! - Szobám tabu.
Vettem!
Csendes lesz a ház.
Csibész!
Csibész! Megjött Csibész.
Csibész! Csibész, hé! Nyugalom.
Annyira sajnálom.
Résre nyitottam a kocsiajtót, és rögtön bespurizott a kertbe.
Csibész!
Semmi baj. Biztos csak örül, hogy itt lehet.
Mindenhol ennyire örül.
Azt hittük, hogy egy kicsi kutya egy kicsi lakásba tökéletes lesz,
- de… Csibész nem ilyen. - Csibész!
Olyan otthon kell neki, ahol sok a hely, mert mást se akar, csak… rohangálni.
- Nem mondod. - Remélem, nem nagy teher.
Dr. Abby szerint ha befogadó család,
akkor Petersonék az… Ó, jaj… első, második és harmadik helyen vannak.
- Csibész! - Majd megköszönjük neki.
Csibész!
Hát, a legjobb helyre jöttetek.
Csibész jó kezekben van. Csibész! Csibész!
Hogy választottad ezt a nevet?
Kutyuskuckó
„Csibész”
Te vagy Maria első barátja, akit idehozott.
Biztos imádod a lovakat.
Hát, őt itt egész biztosan.
- A neve Rágcsa. Ő egy törpeló. - Azt látom.
Előre izgulok. Imádni fogod a lovaglást.
Még nem ültél lovon?
Pónin már ültem egyszer az áruháznál, menni fog.
Hú. Te nem vagy törpeló.
Az biztos. Ő az új kicsikém, Sir Galahad a neve.
Én javasoltam, mert Galahad volt Artúr legnemesebb lovagja.
Nemes, de azért zsémbelni is tud.
Gyere. A te lovad itt van.
Ő itt Sally. Imádja, ha a nyakát dörgölik.
Szia, Sally!
Szerintem lehet, hogy létra kell hozzá.
Csibész. Csibész?
Ó! Szia.
Okos. Jó kutya.
Végre megvagy.
Hú, Csibész!
Van itt egy kis gond.
Ne aggódj. Tudok bánni Csibésszel.
Teljes kiképzési tervem van.
Nekünk is elárulsz pár részletet?
Most nem. Előbb el kell kapnom.
Elkényezteted Sallyt, annyit fésülöd.
Lovagolni megyünk, nem a kifutóra.
Csak olyan gyönyörű.
Rajta, Lizzie.
Lovagoljunk. Rengeteg időd lesz még csinosítgatni.
Biztos? Szerintem Sally kér még egy répát. Éhesnek látom.
- Szerinted is? - Jól belakott. Pattanj fel.
- Mi az? - Jutifalat emberkajából.
Én csináltam, a nagyi fasírtreceptje.
Ennek nem tud ellenállni.
Talán a bujkáló Csibészt vissza tudjuk csalogatni az előszobába.
Honnan veszed, hogy bujkál? Talán szunyókál.
Nem hinném.
Csibész.
Micsoda kilátás.
Jó magasan vagyok itt.
Szuper, ugye? Minden lovaglás előtt remegek az örömtől.
Én is határozottan érzek valamit.
Lizzie, szép lassan fogunk menni.
Kivezetlek, és bármikor megállhatunk, ha nem érzed jónak.
Nem, remekül vagyok. Teljesen.
Jól van.
- Csibész? - Csibész?
Ó, jesszus.
Jaj, ne.
Lizzie szobája tabu.
Charles, tudom, hogy igyekszel, és a kiképzés időigényes dolog.
Te vagy a legjobb. Köszi a megértést, anyu.
De egy napod van, vagy más megoldást kell találnunk.
Oké?
Jutalomfalat?
Mi az?
- Emberkajából van. Emlékszel? - Ja, igen.
- Mondtam, hogy jó lesz. - Teljesen.
Lazítsd el a vállad, és nyomd le a sarkad.
Ez az. Tehetséges vagy.
Ez Gali. Kéri a délutáni almáját. Megvagy? Ő várhat.
Menj csak. Én megvagyok.
Oké. A verandáról figyelek.
Nagyon ügyes vagy.
Köszi.
Őrnagy ki akar menni a karámból.
Nem baj? Hamar visszajövünk.
Dehogy. Sallyvel teszünk pár kört.
- Összeismerkedünk. - Oké. Szuper.
Gyia.
Bármit csinálsz, Sally, légyszi, meg se moccanj.
Csibész okos,
de kizárt, hogy holnapra kiképezzem.
- Kérhetnél segítséget. - Nem fogom felhívni Lizzie-t.
Nem Lizzie-ről beszélek. Tessék. Szükség esetére hoztam.
Ez egy kutyaovi. Az első óra ingyenes ezzel a kuponnal.
Ne!
Végig itt voltál?
Mi? Nem. Ó, pont ugyanott vagyok?
Micsoda véletlen egybeesés.
Sally menni akar még egyet. Kész vagy?
Szia, kicsim. Minden rendben?
- Menjek érted? - Nem.
- Minden oké, majdnem. - Nem jöttök ki Mariával?
Nem, imádom Mariát, de a lovaglást kevésbé.
Édesem, ő a legjobb barátnőd.
Mondd el, mit érzel, biztosan megérti.
Lehet.
Mi van, ha nem? Nem akarom elszúrni a szülinapját.
Leteszem.
Karkötő!
- Maria… - A legjobb szülinapi ajándék.
Vagyis, nem ez. A legjobb az, hogy itt vagy.
Tudod, egész életemben lovagoltam,
de ez az első alkalom, hogy megoszthattam ezt az élményt.
Klasszikus legjobb barinős élmény.
- Csináljunk karkötőt! - Oké.
Gondoltad volna, hogy jössz még oviba?
Ez a neve, mert jobb, mint a „fegyelmezősuli.”
„Fegyelmezés” helyett „együttműködési képzést” mondunk.
Most pedig, osztály, kezdjük el. Libasor, kutyák bal oldalra.
Jól van, szép tempós léptekkel. Nagyon jó.
- Gyerünk, Csibész. - Ez az.
Ne álljunk meg.
- Igen. Látod? Ez… Ó, ne! - Remek.
Csibész.
- Marad! Csibész! - Mondom, állj! Csibész!
Kathy, nézd, Lizzie karkötőt csinált nekem.
Egy patkó függő és egy félszív. A másik Lizzie-én van.
Milyen cuki. Őrnagy és Sally fel van szerszámozva, indulásra készek.
- Kezdődhet a lovaglás? - Igen.
Hozok répát az útra. Kint találkozunk.
Igazából görcsöl a lábam.
Le kéne nyújtanom.
- De te menj csak. Megleszek. - Biztos?
Igen, igen, igen. Persze. Ezért vagyunk itt, nem igaz?
Oké, köszi.
Tudjátok, hogy ez milyen különleges nap valakinek.
REAKCIÓKÉSZSÉG
Megtiszteltetés és öröm átadni Harley diplomáját.
Jól van. Oké.
Jól van. Így ni.
Ne, ne!
Csibész!
Bocsánat. Nehéz irányítani. Ezért is vagyunk itt.
Megértem, de attól tartok, több csoportos órára nem jöhet.
De felajánlom a magánfoglalkozást.
Újrahasználhatom a kupont?
Sajnálom. Sok szerencsét a kutyushoz. Szia, Csibész!
Cuki vagy, az biztos.
- Maria szerencsés egy ilyen jó baráttal. - Én is az vagyok.
Gali nem ilyen szerencsés. Egy lóval sem barátkozott még itt össze.
Szegényke. Szerinted ezért komiszkodik?
Szerintem nem igazán akar itt lenni,
és zabos, mert nem tudja, hogy mondja meg nekem.
KUTYAFAJTÁK NAGYKÖNYVE TERRIEREK
- Majdnem! Gyerünk, közel van. - Nem, balra. Ne, ne. Nem…
Ez kész röhej. Kell, hogy legyen jobb módszer.
Ha Lizzie itt lenne, odasétálna a polchoz,
fogná a terrierkönyvet, és mindent elolvasna róluk.
Nem. A könyv jobb megszerzésére gondoltam.
Lehet, hogy neked súlyos szabályszegés bemenni,
de konkréten rólam mondott bármit is?
Nem.
Ez az. Igen, megvan!
Oké.
„Kutyafajták nagykönyve. Kilencedik kötet. A terrierek.”
Igen, próbálunk megfejteni, pajti.
„A fajta John Russell tiszteletesről kapta a nevét.
Angol, rókavadásznak tenyésztették.”
„Miki, a Jack Russell, és legjobb barátja, Sebestyén, a ló.”
A tóhoz mentünk, és voltak kacsák, és Őrnagy megállt köszönni.
Olyan cuki volt. Sajnálom, hogy kimaradtál.
Semmi vész. Én segítettem Kathynek a lókefékből kiszedni a szőrt.
Úgyhogy az is jó volt.
- Jobban van a lábad? - Aha.
Csúcs. Mehetünk még egyet, mielőtt jönnek érted.
És megmutathatjuk nekik, mennyit tanultál.
Mi lenne, ha csak te mutatnád? Úgyis jobb vagy benne.
Én megmutathatom a kefélést.
Ne már. Nem az a lényeg, mennyire vagy jó.
- Hanem, hogy szereted. - Jól hangzik.
Pompás. Menjünk be Sallyért.
Gyerünk.
- Várjatok! Mi is jövünk! - Azt hittem, átmész Sammyhez.
- Meggondoltuk magunkat. - Drágám, nem fértek be ketten.
Nem lenne elég hely Lizzie-nek és Mariának hazafelé.
Tessék. Menni fog.
Jól van. Szia, Csibész.
- Viszlát. - Majd találkozunk, Sammy.
Ennyire látni akarod a tesódat?
Én Csibésszel kapcsolatos, titkos tervre tippelek.
Pontosan.
- Oké. Nyomás. - Gyerünk.
Gyere, Csibész.
Szóval, bal lábbal a kengyelbe, és jobb kézzel…
Maria, mondanom kell valamit.
Nem akarok menni.
Mi?
Én…
Nagyon nem szeretek lovagolni. Vagyis, egyáltalán nem.
Szóval te egész idő alatt…
Színleltem, ami azt hiszem, más szóval az,
hogy nem voltam veled teljesen őszinte.
Tessék.
Jobb legjobb barátot érdemelsz, aki mindig igazat mond neked.
Bocsánat.
Az én hibám.
Hogy lenne a te hibád?
Mert sejtettem, hogy annyira nem jön be neked,
de nem volt biztos, hát úgy tettem, mintha bejönne.
Ha nem ragaszkodom ennyire hozzá, hogy miattam te is megszeresd,
akkor nyugodtan mondtad volna, hogy rühelled.
Azt akartam, hogy tökéletes legyen a hétvége.
Én is.
Meg tudnál nekem bocsátani?
Ez most komoly? Persze, hogy meg tudnék.
Ha előbb te is megbocsátasz.
Kezdők vagyunk a legjobb barinőségben, még tanuljuk.
És a tanulásban mindketten jók vagyunk, így nem lesz gond.
Most jobb legjobb barátok lettünk?
Jobb legjobb bari, kétszer jobb.
Tessék.
Remélem, beválik a terv.
A nappalibútorok túlélése múlik rajta.
Megkérjük a lányokat, hogy hozzák a kerítéshez a lovakat.
A túloldalra viszem Csibészt.
Így látják egymást, de nem tudnak…
Jaj, ne!
- Csibész? - Aha.
El se hiszem. Galahad a legmorcosabb állat, akit valaha láttam.
- Most nagyon barátságosnak tűnik. - Az biztos.
Szeret téged.
Igen. Azt hiszem, én is őt. Egy kicsit.
Gyertek, ezt látnotok kell. Gyorsan!
Oké.
Szentséges ég.
De boldog ez a ló!
És de kimerült ez a kutyus.
Az van, hogy Csibész végleges otthont keres.
Úgy nézem, megtalálta.
Tényleg? Befogadod?
Nem hinném, hogy Gali elengedné.
Mindent megtettél Csibészért.
Hát, nélküled nem ment volna.
- De sikerült. - Kábé.
A könyved nélkül soha nem jövök rá,
hogy a Jack Russellek és a lovak barátok.
Várj, milyen könyv?
Amelyik a szobádban van a polcon.
- Te bementél a szobámba? - Igazából nem én.
Súlyos szabályszegés! Charles, te súlyosan…
Egyszer teszem ki a lábam. Egy napra, és…
ELLEN MILES KÖNYVSOROZATA ALAPJÁN
A feliratot fordította: Speier Dávid