Po slovarju je junak oseba, ki jo občudujejo zaradi poguma,
izjemnih dosežkov ali plemenitosti.
Če vprašate tretješolce…
Kaj vam pomeni beseda junak?
Nekdo, ki leti.
Nekdo, ki se bori za pravico.
Nekdo s super sluhom in vidom.
In vse uredi z metanjem avtov.
Junaki so različni.
-Ampak… -Vem.
Grdo je, da sem ga prekinila.
To je Charles, moj brat.
Vprašajte jih, kdo je njihov junak…
-Moja mama. -Zagotovo moja mama.
-Moj oče. -Billie Eilish.
Hecno,
ker noben od teh staršev ne leti ali meče avte.
Za Billie Eilish ne vem, toda dvomim.
POŽAR OMEJEN
Prebivalce in bližnje trgovine so evakuirali.
A zaradi neomajnega poguma
Middletonskih gasilcev,
-bo… -Upam, da je oče v redu.
Prav bi mu prišla prha.
-Oče! -Živjo.
-V redu sem. -Si se bal?
Seveda. Če bi prišel nekaj minut kasneje,
ne bi dobil teh dobrot.
Da si le v redu.
Sta spala?
Lizzie osem ur, Charles pa ne dosti.
-Skrbi ga zate. -Si koga rešil?
Sem.
Deklico, ujeto v kotu koče.
Bi jo spoznala?
Kuža!
Ga lahko obdržimo?
-Darilo za moj rojstni dan. -Ni pošteno.
-Moja naj bo. Starejša sem. -In?
Več vem o psih kot ti.
-Dovolj. -Ti veš največ o psih.
-Mama, reci, da imam prav. -Oče.
Z očetom sva govorila o tem.
Nismo pripravljeni na psa.
-Kaj? -Kdaj sta govorila?
Zdaj. Tako sva se spogledala.
To je pogovor?
Ko te jaz tako pogledam, veš, kaj to pomeni.
-Da bo šla. -Na postaji tiskamo letake
in pošiljamo e-pošto, da najdemo lastnika.
Če se lastnik ne javi v sedmih dneh,
je velika možnost, da je zapuščena.
Kje bo medtem ko iščete lastnika?
Ta pogovor mi je všeč.
Meni tudi.
Samo nekaj dni. Koliko škode lahko naredi na hodniku?
-To! -Hvala.
Sem ti rekla.
Zanjo imam odlično ime. Pepelka.
Ker si jo našel v pepelu, kličemo pa jo lahko Pepa.
Vstala je iz pepela in naj bo Feniks.
Berem o mitoloških bitjih.
Tudi Ash je v redu.
Delo me čaka, zato je vajina odgovornost.
Hrana, čiščenje, nobenih težav.
Zmenjeno.
In naj ne hodi po novi preprogi. Očetu tokrat oprostim.
Ker Ash tu še ni udomačena,
lahko s Charlesom danes ostaneva doma
-in ji delava družbo. -Odlična ideja.
Lahko?
Kaj je?
NEGA PSOV LIZZIE: PASJE SKLEDE
CHARLES: ZAŠČITI HIŠO
-Debatni klub? -Oddala sem govor.
-Kuharski tečaj? -Ni moke.
-Super. Avtobus ob 15h? -Ja.
Pridna.
Kdo je priden kuža? Ti.
Marsikaj so mi že rekli, ampak priden kuža…
pa še ne. Upam, da si se naspal.
Charles, kaj imaš v torbi?
Veganski čili, drobtine, popečen sirov sendvi…
Ne moreš je hraniti z vsemi ostanki.
-Potrebuje uravnoteženo prehrano. -Vem.
Ni prostora za napake.
Če jo hočeva obdržati, mora biti vse popolno.
Ojoj.
-Ojoj. -Kaj si naredila?
Fuj! Še zaudarjaš po dimu.
Mama pride čez pol ure. Okopala jo bom, ti pa pospravi.
Zakaj ne obratno?
Ni časa za prepir. Sodelovati morava kot ekipa.
Samo tako bo ostala.
Bo moj ali tvoj pes?
Naš pes bo. Prav?
Jaz jo bom okopal, ti pa počisti.
Če ji zaide milo v oči, nimava solne raztopine, ker jo je mama vrgla stran.
-Lahko bi jo naredila… -Prav.
-Okopaj jo, jaz bom počistil. -Odlično. Pridi, Ash.
Mama je prišla. Hodnik je čist, kaj pa Ash?
Čudežno.
-Nemogoče! -Pa je mogoče.
Bila je sajasta. V bistvu je zlati prinašalec.
Lizzie? Charles?
Tukaj sva.
Predstaviva mami…
-Zlatko. -Zlatka?
Ni več podobna Ash, kajne?
Zlatka kot zlati prinašalec?
Prav.
Kako se je prvi dan imela…
Kdo je pa to?
Skrbi naju vdihavanje dima.
Ni dobro za pse.
Mislim, da to ve.
Tu nekaj vidim. Ljubek pasji bobnič.
Pljuča in utrip sta v redu.
Zdrava je.
Koliko sva dolžna?
Trenutek.
Pregledi rešenih kužkov iz gorečih stavb so zastonj.
-Hvala. -Hvala.
Hvala, da skrbita za Zlatko. Čudovita je.
-Zdaj rabi samo veliko PLD. -Mislite TLC?
Ne, PLD. Potrpežljivost, ljubezen in doslednost.
Ljubezni ji ne bo manjkalo,
-dresura pa traja. -Če imate kakšen nasvet…
Zagovarjam zgodnjo socializacijo med vrstami.
Spoznavanje s psi.
Med kinologi so bile debate,
-a menim… -Debata.
Zamujam na turnir. Moram iti.
Obljubi, da jo boš peljal domov.
-Obljubim. -Adijo.
Adijo.
Čisto zase jo imaš.
Poglej.
Živjo.
Na oknu sem videl vašega psa
in pomislil, da bi se lahko spoznala.
Z Rufusom? Ne, ne.
Rufus je najraje sam in strmi skozi okno.
Zakaj?
Tak je že ves čas po Henryjevi smrti.
Žal mi je.
Ne poznate naju, toda, ali bi lahko vseeno poskusila?
Koristilo bi njej in Rufusu.
In morda jo bom lahko obdržal.
Ne more škoditi, če se spoznata.
O, pa lahko škodi.
Rufus je z leti postal jeznorit
in tvojega psa bi lahko ogrizel.
Pojdi domov… …jaz pa grem… Rufus!
O, ne! Ne! Rufus!
-Zlatka, stoj! -Rufus, ne!
Babi, kaj se dogaja?
To se dogaja, Sammy.
-Nemogoče. -O, pa je.
Čudno, da se še nisva srečala.
Z babi sva se šele pred kratkim preselila sem.
-Po dedkovi smrti? -Moj dedek?
Tvoj dedek Henry.
Ne. Henry je bil naš drugi pes. Zelo star je bil.
-Zlatka obožuje to kost. -Čudno, da ji Rufus dovoli.
Arašidovo maslo ima najraje. Res jo ima rad.
Tudi ona njega.
Zna Rufus kaj trikov?
Nekaj. Rufus. Daj petko.
Kul. Lahko naučiš Zlatko?
Ne vem. Lahko poskusiva.
Kako je šla debata?
Bila je izjemna. Bilo bi ti všeč.
-Kje si bil? -Dolga zgodba, toda…
-Dobro jutro. -Dolgo si spal.
Dobro jutro.
Naporna noč.
Stežka sem v igrici premagal Fleckmana.
Čestitam. Vem, da si trdo vadil zaviranje.
-Je kaj novega glede psa? -Imam dobre in slabe novice.
Najprej slabe.
Nihče je ne pogreša. Očitno si imela prav.
Morda je zapuščena.
-In dobra novica? -Novopečena zakonca sta videla letak
in rada bi jo posvojila.
-Prideta jo pogledat. -To je dobra novica?
Najslabša do zdaj!
-Rekli smo nekaj dni. -Ne, ti si to rekla.
Zlatka je čudovit pes. Pa še pametna. Poglej.
Kaj počneš?
Charles, ne na novi preprogi.
Naučil sem jo trik. Zaupaj mi.
Zlatka, daj petko.
Daj, saj znaš. Petka.
Zlatka, ne!
Pridi. Greva ven.
Charles, pridi v kuhinjo.
Oba prinesita svoja šparovčka.
Izjemen trik. Uničil si nama vse možnosti.
Do konca sem zamočil.
Lizzie me ignorira…
kar ni tako slabo, a vseeno.
Čakaj. Uporabi tole.
Druge ne boš več rabil.
Veš, koliko dreves tako rešimo? In želv.
Zdaj mi ne bi zaupali niti želve.
Nič hudega. Želve so srečnejše v naravi
in doživijo več kot sto let.
Kdo bi potem skrbel zanjo?
Samo pravim.
Očitno bom imel psa šele, ko bom odrasel.
Če pripelješ Zlatko k nam, jo lahko naučiva še več trikov.
Morda si starša premislita,
-preden pride tisti par. -Ne vem.
Prosim. Rufus je žalosten. Ves dan strmi skozi okno.
Rad se je igral z Zlatko.
Jaz tudi. Spominja me na Henryja.
Prav. V najslabšem primeru bo polulala babičino preprogo.
-Petka? -Ja.
-Jaz sem. -Zato sem zaklenila.
Daj, Lizzie. Vem, da sem zamočil, a vem, kako bom popravil.
Ampak brez tebe ne bo šlo. Ekipa sva.
Rufus. Sedi.
Priden. Zdaj pa ti.
-Zlatka. Vstani in sedi. -Gor.
Najprej mora vstati. Vstani in sedi.
Res obožuje arašidove kosti.
Charles.
Oprosti, da sem se jezila nate. Tega si nisi zaslužil.
Velikokrat si, tokrat pa ne.
Mislila si, da bova izgubila Zlatko.
-Tudi jaz bi bil jezen. -Ne le to.
Včasih… …imam rada nadzor.
Včasih?
No, ja. Kot del ekipe ne morem vsega nadzorovati.
Tokrat naj ti bo.
Hvala.
Še tri dni imava, da zdresirava Zlatko.
Ko bosta starša videla, kako izjemna si, boš za vedno z nami.
Pridi.
Gremo.
Tukaj sta.
In Zlatka.
Kako ljubka je.
To sta Lujeva.
Nista rekla, da prideta za vikend?
Vsak dan sva jo gledala. Nisva mogla čakati.
-Jo lahko pobožava? -Ja.
Ampak zdajle je žejna.
-Ja, žejna. -Mora se napojiti.
Imam nekaj vprašanj.
Je vrt ograjen?
Ja. Velik je, lahko bo tekala naokrog.
To je dobro, ampak ne more ves čas tekati sama.
Nekdo mora biti večino časa doma.
-Lizzie. -Delam od doma.
Kuharica sem in za Zlatko bom kuhala sama.
Mladički se hranijo drugače od odraslih psov.
Brez skrbi.
Don je študiral veterino,
preden je odprl svoje podjetje.
Za vsaka prodana očala,
podarimo ena otrokom iz nerazvitih držav.
-Nedokončan študij? Ne vem. -Lizzie, dovolj.
Oprostita. Zelo sta se navezala nanjo.
Razumeva.
Tu je.
-Zaželi mi srečo. -Arašidovo maslo?
Srčkana si.
Lahko Zlatko spustiva s povodca?
Naj jo vidita bolj sproščeno.
-Veliko veš o psih. -To pa.
Prav.
Srčkana je.
Moja torbica…
Mladiček je. Zlatka, izpusti jo.
-Zlatka. -Prav.
Zlatka.
Mojbog.
Zlatka, precej divja si.
To bo šlo v zgodovino.
Arašidova potegavščina 21. stoletja.
Mislim, da še dolgo ne bosta imela psa.
Upam, da se motiš.
Bila bi dobra, samo pravega psa potrebujeta.
Ampak ne Zlatke. Najina je.
-To pa je bilo nekaj. -Vem.
Zanimivo, kako se obnašajo do ljudi, ki jih ne marajo.
Poglejta, kako se vede do tistih, ki jih ima rada.
Saj nista jezna nanjo?
Seveda ne. Ni njena krivda.
Nisva vedela, da je taka nadloga.
Kako to misliš? Zakaj imaš njen povodec?
Našla sva odlično pasje zavetišče.
Lažje bodo krotili tako živahnega psa.
To bo zanjo najbolje.
-Jutri jo bom odpeljal. -Oče, ne!
V tej debati ne boš zmagala.
Zjutraj se bosta poslovila.
Pridi. ljubica.
Pridi.
Spet sem zamočil.
Živjo.
Tudi ti nisi zdržal do jutra?
Veš, da ne spim, ko oče gasi požar.
Ja?
Tudi Zlatka ima starše.
Najbrž tudi sorojence.
Misliš, da se sprašuje, če se bodo vrnili?
Ne vem.
Zdaj ima le naju, pa mora stran.
Ni pošteno.
Tja jo bo prišlo pogledat veliko ljudi.
Vzljubili jo bodo, jo odpeljali domov
in postala bo del družine.
Misliš?
-Ja. -Upam, da res.
Če zaupaš v dobro, se to včasih tudi zgodi.
Zato mirno spim, ko očeta ni. Vem, da se bo vrnil.
Hej.
Dobil sem čudno sporočilo od Dona Luja.
Da bi lahko s hlačami naredil sendvič.
To sva našla.
Uh.
Načrt je bil Zlatko vsak dan dresirati z Rufusom,
da vidita, kako super je, in ji dovolita ostati.
A sta prehitro prišla in vse uničila.
V bistvu sta onadva kriva.
-Ja. -Ja.
-Sta končala? -Še nekaj.
Lahko nama za pol zmanjšata žepnino,
dokler Lujevima ne odplačava uničene torbice.
In hlač.
Ja.
-Zdaj sva končala. -Prav.
Nekaj o dobrem starševstvu.
V redu.
Poslušajta. Kljub trudu delamo napake. Veliko napak.
A to ni pomembno.
Pomembno je, da dober starš počne,
kar je dobro za otroke.
Torej veš, kaj je dobro za naju.
Da Zlatka odide?
In čeprav se midva ne strinjava,
ni pomembno, ker sta vidva dobra starša?
Zamočila sta.
Kot je oče rekel, dobri starši delajo napake.
Sva dobra starša?
Ko sta bila majhna, zaradi hude nevihte nista mogla zaspati.
Vesta, kaj sva naredila?
Šotor iz odej in vso noč ostala z vama.
Tako, kot sta vidva naredila za Zlatko.
Iz istih odej.
Ko sva to videla, sva ugotovila, da sta pripravljena za psa.
-Res? -Kaj?
Niti spogledala se nisva.
To!
A najprej opravičilo Lujevima.
Dokler ni pasjih vratc, ne sme na preprogo.
-Prav. -V redu.
Pridi.
-Zlatka! Zlatka! -Zlatka, ugani. Zlatka.
Zlatka? Kje je?
-Zlatka? -Zlatka?
Pridi. V redu je.
-Charles? -Kaj je?
Očitno si je sama naredila pasja vratca.
-Zlatka! -Zlatka!
-Zlatka! Kje je?
Je vedela, da gre v zavetišče?
Tako pametna pa ni. Morda se je hotela igrati.
Ampak, zakaj bi pobegnila?
-Lahko se igra z nama. -Ne vem.
Vem, kje je. Za mano.
Kako se igrata. Kot najboljša prijatelja.
-Tako smo se igrali s Henryjem. -Vem.
Gotovo sta srečna, da Zlatka ostane.
-Ja. -Kaj je narobe?
Nič. Samo zelo srečna je z Rufusom.
Ja. Zelo srečna.
S sestro sva pomislila,
da bi jo morda želeli posvojiti.
Kaj?
Rada jo imava.
Toda najbolj šteje, kar je dobro zanjo.
In za Rufusa.
In za vaju, Sammy.
Res? Sta prepričana?
Ja.
Ja, sva.
Babi, lahko? Prosim?
Pod enim pogojem.
Če bosta vidva Zlatkina botra.
-Velja. -Velja.
Dogovorjeno.
Rufus, pridi. Imamo odlično novico.
Zlatka, pridi.
Zlatka.
Brez skrbi. Sammy je odličen dreser psov.
Sploh me ne skrbi. Najboljša prijatelja bosta.
Tole je Charles hotel reči, preden sem ga prej prekinila.
Za tretješolca je kar bister.
Saj je moj brat.
Junaki so različni,
skupno pa jim je, da pomagajo drugim.
Ni nujno, da so to ljudje. Lahko so tudi psi.
Psi so izjemni. Nudijo prijateljstvo in ljubezen.
In nam pomagajo najti nove prijatelje.
Moramo pa skrbeti zanje in biti njihovi junaki.
Konec.
"Zlatka"
POSNETO PO PRILJUBLJENI ZBIRKI UČBENIKOV
Prevedla Lidija P. Černi