Slovník definuje hrdinu jako osobu, která vyniká svou odvahou,
úspěchy nebo ušlechtilými vlastnostmi. Když se zeptáte třeťáků…
- Kdo je to „hrdina“? - Někdo, kdo umí lítat.
- Nastoluje spravedlnost ve své komunitě. - Má supersluch a superzrak.
- Hází auta a věci, aby zachránil svět. - Existuje mnoho druhů hrdinů.
- Ale… - Já vím.
Neměla jsem ho tak utnout. V pohodě. To je můj bráška Charles.
Když se ale zeptáte, kdo je jejich hrdina…
- Máma. - Určitě moje máma.
- Táta. - Billie Eilish.
Je to vtipný,
protože ti rodiče neumí lítat ani házet auta.
Nevím jak Billie Eilish, ale pochybuju.
POŽÁR POD KONTROLOU
Místní občané a podniky byli evakuováni.
Díky neutuchající odvaze
- middletonských hasičů to vypadá, že… - Snad je táta v pořádku.
Sprcha by mu neuškodila.
- Čau. - Tati!
- Jinak dobrý. - Bál ses?
No jasně. Kdybych dorazil o vteřinu později,
vykoupili by mi javorový zákusky.
Jsi celej.
Spali dobře?
Lizzie osm hodin. Charles nic moc.
- Dělá si o tebe starosti. - Zachránils někoho?
Vlastně jo.
Slečnu, která zůstala uvězněná v koutě chaty.
Seznámíte se?
Štěně!
Necháme si ji?
- Chci ji k narozkám. - To ne.
- Bude moje. Jsem starší. - No a?
Vím toho o psech víc než ty.
- Dost. - Ty toho víš o psech nejvíc.
- A co? Mami, že jo? - Tati.
Hele. S tátou jsme o tom mluvili a myslíme si, že je na štěně brzo.
- Cože? - Kdy jste mluvili?
Teď. Vyměnili jsme si pohledy.
Copak to je rozhovor?
Když se na tebe takhle kouknu, tak víš, co to znamená.
- Že nebude naše. - Na stanici tisknou letáky
a hromadným e-mailem hledají majitele.
Když se do sedmi dnů majitel zvířete nenajde,
tak ho na 90 % opustil.
Kde bude, než najdete jejího majitele?
- Z tohohle rozhovoru mám dobrej pocit. - Já taky.
Jen na pár dní. Kolik toho může v předsíni natropit?
- Ano! - Jo! Díky.
Já to říkala.
Napadlo mě skvělý jméno. Mína.
Bude to Mínka, protože ji našli v plamíncích.
Mohla by být Fénix, když povstala z popela.
Čtu teď o mytologii.
Mínka je taky fajn.
Mám v práci termín, takže ji máte na starosti.
Krmení, čištění, žádný potíže.
My to zvládneme.
Ať nechodí na ten nový koberec. Tátovi to projde, tentokrát.
Když je Mínka poprvé v cizím prostředí, nemůžeme s Charlesem dostat omluvenku
- a zůstat s ní? - Super nápad.
Jde to?
Co je?
ÚKOLY LIZZIE: VODA A KRMIVO
CHARLES: ZABEZPEČENÍ DOMU
- Debatní klub? - Závěrečná řeč je napsaná.
- Kurz vaření? - Došla mouka.
- Super. Autobus ve tři? - Jasně.
Hodná holka.
Že jsi hodná? No ano.
Pane Petersone, už mi říkali různě, ale hodná holko…
…jsem ještě neslyšel. Pospal jste si?
Charlesi, co tam máš?
Veganský čili, kousky preclíku, půlku sendviče…
Štěněti nemůžeš dávat zbytky.
- Potřebuje vyváženou stravu. - Jo, to vím.
Jestli chceme, aby nám Mínku nechali, nemůžeme si dovolit chyby.
Musí to být perfektní.
No teda.
- Bože. - Cos to udělala?
Fuj! Smrdíš kouřem. Máme půl hodiny, než se máma vrátí.
Já ji vykoupu. Ty ukliď.
Proč ne naopak?
Nemáme čas na hádky. Musíme spolupracovat.
Jinak nám ji nenechají.
Jo, ale bude moje, nebo tvoje?
Ani jedno. Bude naše. Jo?
Tak proč ji nemůžu vykoupat já?
Dal bys jí do očí mýdlo. To se vyplachuje roztokem,
co máma vyhodila po tátově laserové operaci.
- Mohli bychom ho vyrobit… - Dobře.
- Vykoupej ji a já uklidím. - Skvělý. Pojď, Mínko.
Máma je tu. Předsíň je uklizená. Co pes?
Překvápko.
- To není možný! - Je to tak.
Byla samá saze. Je to zlatý retrívr.
Lizzie? Charlesi?
Jsme tady.
Dobře. Představíme mámě…
- Zlatu. - Zlatu?
- Nevypadá, jako že vylezla z plamínků. - Zlata, zlatá retrívřice?
- Pěkný. - Jak se měla Mínka…
Kdo to je?
Nadýchala se kouře.
Psům to hodně škodí.
To nejspíš ví.
Něco tu vidím. Roztomilý ušní bubínek.
Plíce i srdce má v pořádku. Je zdravá jako řepa.
Kolik nás to bude stát?
Moment.
Prohlídky hezkých štěňat zachráněných z ohně jsou zdarma.
- Dík. - Děkujeme.
Díky, že se o Zlatu tak dobře staráte.
- Teď potřebuje jen hodně TLD. - Co to je?
TLD. Trpělivost, lásku a důslednost.
Vím, že jí dáte spoustu lásky,
- ale výcvik zabere hodně času. - Nemáte radu?
Propaguju ranou mezidruhovou socializaci.
Seznamte ji s jinými psy. Vedly se o tom debaty,
- ale já si myslím… - Debaty.
Přijdu pozdě na turnaj. Musím jít.
Slib mi, že ji vezmeš rovnou domů.
- Jo. Slibuju. - Čau.
Ahoj.
Máš ji jen pro sebe.
Zlato, koukni.
Dobrý den.
Uviděl jsem v okně vašeho retrívra
a napadlo mě, že by se mohli socializatovat.
Socializovat? S Rufusem? Ne.
Rufus chce jen sedět o samotě a koukat se z okna.
Proč?
Je takový už od chvíle, kdy loni zemřel můj milovaný Henry.
To mě mrzí.
Vím, že mě ani Zlatu neznáte, ale nechcete to zkusit?
Bylo by to pro ni a Rufuse přínosný.
Možná si ji pak budu smět nechat.
Krátké setkání jim neublíží, ne?
Mohlo by.
Rufus je na stará kolena popudlivý
a to štěně skončí spíš jako žvýkací hračka než chráněnec.
Radši už běž a já se vrátím k… Rufusi!
Ale ne! Rufusi!
- Zlato, stůj! - Rufusi, ne!
Babi, co se děje?
Tohle se děje, Sammy.
- To není možný. - Je to tak.
Proč jsem tě neviděl ve škole?
Moc dětí neznám. S babi jsme se přistěhovali nedávno.
- Po smrti tvýho dědy? - Mýho dědy?
Tvýho dědy, Henryho.
Ne. Henry byl náš druhý pes. Byl hrozně starý.
- Zlata tu kost zbožňuje. - Rufus ji nepůjčuje.
Burákový jsou jeho oblíbený. Musí mít Zlatu rád.
Jí se taky líbí.
Umí Rufus nějaký kousky?
Pár jo. Hej, Rufusi. Dej pac.
Pěkný. Naučíš to i Zlatu?
Nevím. Můžeme to zkusit.
Jak dopadla debata?
Lizzie byla skvělá. Líbilo by se ti to.
- Kdes byl? - To je na dlouho, ale…
- Dobrý. - Přispal sis.
Ránko.
Na stanici bylo rušno.
Nakonec jsem ve videohře předjel por. Fleckmana.
Gratuluju. Na driftování jsi tvrdě dřel.
Co štěně?
Mám dobrou a špatnou zprávu.
Nejdřív špatnou.
Nikdo se k ní nehlásí, takže jsi měla pravdu.
Zlata je asi opuštěná.
- A ta dobrá zpráva? - Jedni novomanželé viděli leták
a chtějí si Zlatu adoptovat.
- O víkendu přijdou. - To je dobrá zpráva? Je strašná!
- Miláčku, řekli jsme dočasně. - Ne, tos řekla ty.
No tak. Zlata je moc hodná. A chytrá. Koukni.
Počkej, co děláš?
Na nový koberec nesmí.
Něco jsem ji naučil. Věřte mi.
Dobře, Zlato. Dej pac.
No tak, to dáš. Dej pac.
Zlato, ne!
Pojď, holka. Půjdeme ven.
Charlesi, do kuchyně.
A přineste si pokladničky.
Skvělej kousek. Dík, žes nám to pokazil.
Totálně jsem to zbabral.
Lizzie se mnou nemluví…
…což není špatný, ale i tak.
Počkej, ne. Použij tohle.
Jiný brčko už nebudeš potřebovat. Víš, kolik to zachrání stromů? A želv.
Rodiče mi teď nedovolí ani želvu.
To je dobře. Želvy jsou šťastnější v přírodě
a dožijou se víc než stovky.
Kdo by se pak o ni staral?
To já jen tak.
Budu na štěně čekat do dospělosti.
No,
když Zlatu přivedeš k nám, naučíme ji další kousky.
Třeba tví rodiče změní názor,
- než si pro ni ty lidi přijdou. - Asi ne.
Prosím. Rufus je smutný. Celý den jen kouká z okna.
Ale se Zlatou si hrál rád.
A já taky. Připomíná mi Henryho.
Proč ne? Přinejhorším tvé babičce pomočí koberec.
- Packu? - Jo.
- To jsem já. - Proto jsem zamkla.
Lizzie. Pokazil jsem to. Ale vím, jak to napravím.
Potřebuju pomoc. Jsme tým, ne?
Dobře, Rufusi. Sedni.
Výborně. Teď ty.
- Zlato. Vstaň a sedni. - Vstaň.
Musíš si nejdřív stoupnout. Vstaň a sedni.
Ty kosti s burákovým máslem zbožňuje.
Hej, Charlesi.
Promiň, že jsem se tak naštvala. To sis nezasloužil.
No, častokrát si to zasloužíš, ale tentokrát ne.
To je dobrý. Myslelas, že přijdeme o Zlatu.
- Taky bych se naštval. - To není všechno.
Asi chci mít někdy věci pod kontrolou.
Někdy?
No. Jsme tým, tak nemůžu ovládat všechno.
Tentokrát ti to projde.
Díky.
Máme na trénování tři dny, než si pro ni přijdou.
Až rodiče uvidí, jak jsi skvělá,
zůstaneš u nás napořád.
Pojď.
Jdeme.
Už jdou.
To je Zlata?
Jsi tak roztomilá.
Děcka, Luovi.
Neměli přijít až v sobotu?
Pořád koukáme na její fotku. Byli jsme nedočkaví.
- Můžu si ji pohladit? - Jo.
Teď má zrovna žízeň.
- Jo, žízeň. - Víte, potřebuje vodu.
Takže. Pár otázek.
Máte doma plot?
Ano. Máme tam dost místa na běhání.
To je dobře, ale nemůže běhat pořád sama.
Je důležité, aby byl někdo často doma.
- Lizzie. - Já pracuju z domova.
Jsem biokuchařka a plánuju pro Zlatu vařit.
Štěňata potřebují jinou stravu než dospělí psi.
To zvládneme.
Don studoval třetím rokem veterinu, když si založil firmu na brýle.
Za každé prodané brýle jedny věnujeme dítěti v rozvojové zemi.
- Odešel jste z vejšky? No, já nevím. - Lizzie, to stačí.
Pardon. Moc si na to štěně zvykli.
To je pochopitelné.
Zlata už jde.
- Snad to vyjde. - Burákový máslo?
Jsi roztomilá.
Mami, můžeme Zlatě sundat vodítko? Bude s Luovými uvolněnější.
- O psech toho víš hodně. - Jistě.
Tak jo.
Je sladká.
Moje kabelka.
Je ještě štěně. Zlato, pusť to.
- Zlato. - Dobře.
Zlato.
Bože.
Zlato, ty máš ale divokou náladu.
To se zapíše do dějin.
Velký burákový trik 21. století.
Luovi si nejspíš ještě dlouho štěně nepořídí.
Doufám, že se pleteš.
Ten pravý pes by se u nich měl dobře.
Ale hlavně ne Zlata. Ta je naše.
- To bylo teda něco. - Já vím.
Zvláštní, jak se psi chovají, když se jim někdo nelíbí.
Koukej, jaká je s lidmi, které ráda má.
Zlobíte se na ni?
Jasně že ne. Není to její vina. Netušili jsme, že je to s ní tak těžký.
Co tím myslíš? Na co máš to vodítko?
Našli jsme pro ni tady v Middletonu psí útulek.
Jsou na takové energické štěně lépe vybavení.
Bude to pro ni nejlepší.
- Zítra ji tam vezmu. - Tati, to nemůžeš!
Zlato, tuhle debatu nevyhraješ.
Ráno se s ní rozloučíte, jo?
Pojď, drahoušku.
Pojď.
Zkazil jsem to… zase.
Ahoj.
- Nemohl jsi čekat do rána? - Víš, že když táta hasí, tak neusnu?
No?
Zlata má taky rodiče.
A nejspíš i sourozence.
Nečeká, jestli se někdy vrátí?
Já nevím.
Má jenom nás. A my ji dáme pryč.
To není fér.
Charlesi, v tom útulku Zlatu uvidí hodně lidí.
Zamilujou si ji, budou si ji chtít nechat a vzít si ji domů.
Myslíš?
- Jo. - Snad máš pravdu.
Když něčemu hodně věříš, dopadne to dobře.
Proto spím, když je táta v práci. Věřím, že se vrátí domů.
Čau.
Dobré ráno. Don Lu mi nechal divný vzkaz.
- Prý by si kalhotami mohl namazat chleba. - Našli jsme tohle.
Plán byl následující: Zlata bude trénovat s Rufusem,
abyste viděli, jak je skvělá, a my si ji mohli nechat.
Ale Luovi přišli moc brzy a zkazili to. Vlastně je to jejich vina.
- Jo. - Takže.
- To je všechno? - Ještě jedna věc.
S Charlesem odevzdáme půlku kapesnýho,
dokud nesplatíme tu drahou kabelku paní Luové.
A jeho kalhoty.
Jo.
- Teď je to všechno. - Jo.
Povím vám něco o dobré výchově.
Dobře.
Poslouchejte. I když se člověk snaží, dělá chyby. Moc chyb.
Není to až tak důležité.
Hlavní je dělat to, co je pro děti nejlepší.
Takže ty víš, co je pro nás nejlepší,
a to je poslat Zlatu pryč?
I když vůbec nesouhlasíme,
nesejde na tom, protože jste dobrými rodiči?
Udělali jste chybu.
Jak řekl táta, všichni dobří rodiče chybují.
My jsme ti dobří rodiče?
Když jste byli malí, přišla velká bouřka a vy jste nemohli usnout.
Víte, co jsme udělali?
Celou noc jsme s vámi spali v domečku z dek.
- Byl jako ten váš pro Zlatu. - Asi jsou to stejné deky.
A tak jsme poznali, že jste připravení na štěně.
- Jo? - Co?
Ani jsme se na sebe nekoukli.
- Jo! - Bože…
Ale nejdřív se omluvíte Luovým.
Nesmí na koberec a uděláme jí psí dvířka.
- Dobře. - Jo!
Pojď.
- Zlato! - Zlato! Hádej, co se stalo.
Zlato? Kde je?
- Zlato? - Zlato?
No tak. Je to dobrý.
- Charlesi? - Co?
Zlata si ty dvířka asi vyrobila sama.
- Zlato! - Zlato!
- Zlato! Kde je?
Myslíš, že věděla o tom útulku?
Je chytrá, ale ne tak moc. Asi si jen chtěla hrát.
To je divný. Proč by utekla?
- Může si hrát s náma. - Já nevím.
Vím, kde je. Pojeď za mnou.
Ti si ale hrají. Jako nejlepší přátelé.
- Tak si hrával s Henrym. - Já vím.
Máte radost, že si ji můžete nechat?
- Jo. - Co je?
Nic. S Rufusem vypadá opravdu šťastně.
Jo. Fakt šťastně.
Promluvil jsem si se ségrou
a zajímá nás, jestli si Zlatu nechcete adoptovat.
Cože?
Zlatu máme rádi.
Ale nejdůležitější je, co je nejlepší pro ni.
A pro Rufuse.
A pro vás a pro tebe, Sammy.
Vážně? Určitě?
Jo.
Jistě.
Babi, jde to? Prosím?
Pod jednou podmínkou. Vy dva budete Zlatini kmotři.
- Platí. - Platí.
Tak teda platí.
Rufusi, ke mně. Máme skvělou zprávu.
Zlato, ke mně.
Zlato.
Nebojte. Můj kamarád Sammy je skvělý psí trenér.
Já si starosti nedělám. Budou z nich přátelé.
Jestli chcete vědět, co Charles odpověděl,
když jsem ho utnula…
Na třeťáka je pěkně chytrý.
No, je to můj brácha.
Existuje mnoho druhů hrdinů,
ale všichni pomáhají ostatním.
A ti ostatní nemusí být jen lidé. Můžou to být i psi.
Psi jsou super. Dělají nám společnost, dávají lásku.
A někdy pomáhají navázat nová přátelství.
Ale potřebují péči a abychom byli jejich hrdiny.
Konec.
Štěňátka hledají domov
„Zlata“
PODLE KNIH ŠTĚŇÁTKA HLEDAJÍ DOMOV
Překlad titulků: Veronika Ageiwa