PETNAJSTO POGLAVJE
"Smeh in jok"
-Tu sem!-Kje si bil?
Nikjer.
Gremo, zamudili bomo.
Živjo, učenci.Sem profesorica Fujfuj in…
To je laboratorij za smeh.
Smeh je resna reč.
Več ko je smeha,manj uničevalni so ljudje.
Kakšno vprašanje?
Nobenih vprašanj.
To je kamnit obraz.
Naše delo je,da ga razpočimo na smejalčke.
Glejte.
To je smejalček.
Hihitavček, če smo natančni.Počne pa to.
Vsak vilinec smejalčekpo svoje razpoči kamnite obraze.
Nekateri govorijo šale.Drugi imajo smešne predstave.
Traja več lel,
da bi dosegli znanje,potrebno za vilince smeha.
Predstava vilincevje čez en teden.
Vaša naloga je točka,s katero boste razpočili kamnite obraze.
Prosim, vzemite jo resno.
-Super.-Ne vem, kaj bom.
-Komaj čakam.-Zanimivo.
Že vem.Napisal bom smešno igro.
Najbolj smešno,kar jih je kdaj bilo.
Vaditi moramo,da se bo kamniti obraz razpočil.
-Prisežemo pri bilki?-Prisežemo pri bilki.
Ne, to je trapasto.Temu se nihče ne bo smejal.
Misli, Poganjek.
O bog, to je odlično.
Vsem bo všeč.
Dobro jutro.
Koliko je ura?
Kot bi bilo še vedno včeraj.
Če hočemo narediti, kot je prav,moramo takoj začeti vaditi.
Zabavno.
-Volkec.-Torej dam roke sem.
Prav.
-Xandra?-A! Oprosti.
-Oprosti.-Začnimo!
"Dobrodošli v finem laboratoriju,najfinejšem lokalu v kraljestvu.
Ste res dovolj fini?"
-Seveda sem.-"Krasno. Vzemite našo fino jedačo."
Gospod, ste res fini?
Zelo fin sem.Tako fin, da bom nazdravil kuharju.
Res je smešno.
Hvala. Toda čaka nas veliko dela,če hočemo, da kamniti obrazi počijo.
To je urnik vaj.
Do predstave je en teden.Vaditi moramo vsak dan.
Koliko je ura? Iti moram.
Kam gre?Njegova edina prijatelja sva.
Ne vem.Gotovo bo prišel na naslednjo vajo.
Pri bilki je prisegel.
Tako, ja. Bodi eno z iskricami.Naj te povežejo z ustvarjalnostjo.
Opla. Oprostite.
Ne opravičuj se.Padce moraš sprejeti.
Začuti skladnost.
Zdaj pa veliki finale.
-Rojen si za to.-Zabavno je bilo. Jutri ob istem času?
Že greš?Saj sva komaj začela.
S Poganjkom imam vajoza igro za laboratorij za smeh.
Ne zdi se mi tako pomembno kotpriprava na reševanje sveta pred temo.
Prosim, bodite previdnipri tej zelo fini glavni jedi.
K sreči sem zelo fin.
Niti drobtinice ne bom nasmetil.
Le kje je?
Biti moraš odločen,pogumen, nesebičen.
Si pripravljen na še eno?
Ja. Kako se s tem pripravljamna neredarje?
Ravnotežje je ključno.
Kako ga boš dosegel drugje,če ga ne moreš v sebi?
Tu sem, Poganjek!
Lepo, da si se nama pridružil.
Prav.
Smola bi bila, če bi modri napitekzlil po fini novi majici.
-Volkec?-Se nisi naučil besedila?
Začnimo od začetka.
Lahko ugibam? Iti moraš.
Prav.
Ampak, Volkec,saj boš jutri znal svojo vlogo, ne?
Ja, seveda. Prisežem pri bilki.
Raketne nogavice, delajte.
Zdaj!
Deluje!
No, zelo dobro.
-Dovolj za danes. Jutri ob istem času.-Jutri je Poganjkova igra.
Usoda svetaje na tvojih plečih.
Vem. Obljubil sem,da pridem v laboratorij za smeh.
Če ne boš pripravljen,morda ne bo več laboratorija za smeh.
Vsi smo odvisni od tebe.
Kje si bil?
Skoraj vse vaje si zamudil.
-Vem. Oprosti.-Veš, koliko to pomeni Poganjku.
Upam, da boš jutripripravljen za nastop.
-"Dobrodošli. Fina kaša…"-Si pripravljen?
Volkec, sporočilo zate.
Takoj pridi. Nujno je.Profesor Luksar.
Iti moram.
Je vse v redu?
Ne, ni.
Sendvič sem založil.
V rokah sem ga imel. Sendvičuje bil podoben. Take oblike je bil.
V sobi mora biti.
-Na vrsti je Blip.-Smola. Za Blipom smo mi.
Saj bo prišel, Poganjek.
Bolje zanj.
-Že grem, Poganjek!-V moji bradi je bil!
Zdaj paPoganjek, Volkec in Xandra.
Dobrodošli v finem laboratoriju,najfinejšem lokalu v kraljestvu.
Ste res dovolj fini?
Sem.
Krasno. Prosim,vzemite našo fino jedačo.
Prav.
Hvala za predstavo.
Kdo je naslednji?
Tu sem!Imam tvoje roke.
Poganjek, oprosti.
Pri bilki si prisegel.
Ti to nič ne pomeni?
Vem,da si se veselil predstave.
Ampak…
Veselil sem se predstave s tabo.
V tem je bil smisel.
Nekaj pomembnega počnem.
Pomembnejšega od naju?
Žal mi je.
Niste se pripravili za nalogo.
Glejte, kaj ste naredili.
Kaznovani ste!
ŠESTNAJSTO POGLAVJE
"Ne vemo, komu lahko zaupamo"
Tedne bo trajalo, da nadomestimoizpuščene smejalčke.
Za kazen greste v pralnico,da se boste lepše vedli.
Sneffton, pazi nanje.
Vedel sem, da sem vasupravičeno dal na seznam.
Tisto drevoboste morali očistiti.
Poganjek, glej.Ugani, kdo sem.
Bla, bla, tralala.
Glejte,da se boste lepše vedli.
Vem, da sem kriv,da smo kaznovani.
-Jaz sem izpustil smejalčke.-Nisva zato jezna nate.
-Ne?-Ne!
Jezna sva, ker nisi prišel,pa si rekel, da boš.
Pred vsemi si naju osramotil.
Bistvo pa je,da si razočaral Poganjka.
Oprosti, da sem zamudil.Res sem imel dober razlog.
Aja? Kakšnega pa?
Ne morem vama povedati.
Kakršenkoli zlagani razlog imaš,je očitno pomembnejši od naju.
Morda se nisem motila o tebi.
Poganjek?
-Prosim, reci kaj.-Obljubil si, da boš prišel.
Pri bilki si prisegel.Pa nisi prišel.
Pa še povedati nočeš, zakaj.
Prav imaš. Moja najboljša prijatelja sta.Dolgujem vama resnico.
Res obstaja prerokba.In res imam moči.
Vadim, da bom rešil svetpred silami kaosa.
V votlini, polni iskric,pod Luksarjevim kabinetom.
Hotel sem vama povedati,pa je Luksar rekel, da ne smem.
Da ne bi bili v nevarnosti.Zavarovati sem vaju hotel.
Res pričakuješ, da bova verjela,da se uriš v neki iskrivi jami,
za katero še nisem slišalain ne obstaja?
Pa obstaja. V Luksarjevem kabinetuje skrivna loputa.
Morata mi verjeti.
Resnico govorim.Prisežem. Pri bilki.
Ampak prisege pri bilkine držiš vedno.
-Poganjek…-Tako je prav, listek. Ne poslušaj ga.
Prisege so zato, da jih prelomiš,prijatelji pa te vedno razočarajo.
Kar verjemi mi.
Kdo pa si?
Nekdo, ki ve,da ne smeš zaupati nikomur.
Še posebno ne prijateljem.
-Živite v teh ceveh?-Živim, kjer se mi zahoče.
Te cevi povezujejovse sobe v tovarni.
Pridem in grem, kadar hočem.
Sta slišala?Cevi so razpredene po vsej tovarni.
Gotovo nas pripeljejodo Luksarjevega kabineta.
Pokazal vama bomloputo in votlino iskric.
Dokazal bom,da govorim resnico.
Kaj pa vem.
Kaj, če bomo imeli težave?Pa Sneffton?
Poredneži.
Vrnili se bomo,preden bo dojel, da nas ni.
Za naše prijateljstvo sem pripravljenbiti kaznovan za ves teden.
Prav. Pa pojdimo pogledatvotlino iskric.
Za danes imam dovolj čiščenja.
-Kako bomo našli Luksarjev kabinet?-To prepustita meni.
Pozor! Smernica!
Volkec! Tvoje moči!Delujejo?
To vama dopovedujem.Luksar me uči uporabljati iskrice.
Smernica, pokaži,kod moramo v Luksarjev kabinet.
Tja.
A, Volkec, smo blizu?
Tu doli mi ni všeč.
Ne skrbi. Gotovo ni več daleč.
Gotovo je samo še tu skozi.
Na vašem mestu ne bi šla tja.
Nam sledite?
To so moje cevi.Vi sledite meni.
Pridita, pojdimo.
Kaj pa vem, Volkec.Pretemno je.
Ta pot je veliko prijaznejša.
Toda smernica kaže,da je tukaj.
Gremo.
Ne zaupajta mu.
Nič ne vidim.
Zaupajta mi.
Kako veš, ali ta reč sploh dela?
Luksar pravi,da moraš verjeti v to, kar počneš.
Če to verjameš, zmoreš vse.
Torej, če verjamem v smernico…
-Volkec!-Ne, ne.
Rekla sem,naj mu ne zaupata.
To ni Luksarjev kabinet.
Gotovo je bližnjica.
Ja, glejta. Sem dol kaže.
O ne. Ne, ne, ne.
Ne bom več sledilatebi ali tej stvari.
-Toda…-Priznaj. V laboratoriju si zamočil
in si izmislil zgodbo,da ne bi bil slab prijatelj.
Zdaj ko smo se izgubili v ceveh,si samo še poslabšal zadevo. Greva.
Česa se bojite? Kam greste?
Smernica, kje je nevarnost?
Mislim, da nekaj prihaja.
Ven iz cevi moramo.
Pozabi, ne bova sledilane tebi ne trapasti napravi.
Toda nekaj prihaja.
Čakaj, Xandra. Tecita!
Hvala.
Zakaj se mu zahvaljuješ?
Če ne bi bilo njega,sploh ne bi bila tu.
Zakaj nas ovirate?
Rada bi vas rešila pred tem,kar se je zgodilo meni.
-Kaj se vam je zgodilo?-Nekoč sem imela prijatelje.
Ki sem jim zaupala.
Nekoč sem pripravilazabavo za rojstni dan.
-Obožujem zabave.-Povabila sem tako imenovane prijatelje.
Vsi so rekli,da imajo preveč dela.
O ne.-O ja.
Ko sem se zvečer vrnila,so me vsi čakali v zasedi.
Ko sem vstopila, so zakričali:"Presenečenje, ej, ti!"
Kako so se mi smejali!
Izdajalci lažnivi.
-Ampak…-Odtlej ne zaupam nikomur več.
In živim sama tu spodaj.
Če nikomur ne zaupaš,
te nihče ne more prizadeti.
Nočem končati v cevehkot ona.
Jaz tudi ne.
Kaj pravi ta reč,kam moramo zdaj?
Luksarjev kabinetje očitno tu skozi.
Loputa je na tleh.
-Prepričal si me, Luksar.-Dol!
Bodo že prišli k pameti.
Zakaj me ne poslušajo?
-Daj jim čas.-Nimamo ga.
Toda, Luksar…
Če je tako močan, kot misliš,je lahko nevaren.
-Lahko ga nadzorujem.-Kako veš?
Ljudem ne moremo zaupati.
Če bi se narobe odločili…
Ne more izbrati poti,ki je ne pozna.
Če dojame, česa je sposoben…
Ne bo.Poskrbel bom za to.
Mehurček iz pralnice?
V pralnico moramo pritipred Luksarjem.
Kako?
Že vem.
Živjo, Luksar!
Prijatelja sva.
Uspelo nam je.Kaj je mislil Luksar?
Mi je hotel preprečiti,da bi izvedel?
Hitro.
Sneffton?
-So bili tu ves dan?-Ne. Ja, gospod. Seveda.
-Nihče ni šel mimo mene.-Dobro.
Samo preverjam,ali je vse pod nadzorom.
Prevedla Lorena Dobrila