Ulveguttenog Alt-mulig-fabrikken
KAPITTEL 11
"Der vi forteller en historie"
Ville en skrikende edderkopphaukhatt åtte vinger eller åtte klør?
Hva tror du, Xandra?
Xandra?
Ulven, jeg klarer ikke å bestemme meg forhvilke løv jeg skal ta med. Kan du hjelpe?
Dette? Dette? Dette? Dette?
Dette?
Det er umulig å velge.Kan du ikke ta med begge?
For en god idé.
Er alt i orden, Xandra?
Hva er det du ser på?
Wow. Er det foreldrene dine? Får jeg se?
Det er ikke noe å se.
-Er du klar til å dra, Sprout?-Nesten.
Sprout, er det ikke noen bladerhos foreldrene dine?
Selvsagt. Det er grønne og røde og gule…
Og små babyblader.
Hver eneste eldstesprytedaghenger vi opp de peneste bladene,
og så synger vi og leker,og bestemor forteller historier.
Det høres fint ut.
Ulven, du må bli med oss hjemtil eldstesprytedagen.
Mener du det?Vil ikke foreldrene dine ha noe imot det?
Selvfølgelig ikke. Du blir en av familien.Akkurat som Xandra.
Så hva er egentlig eldstesprytedagen?
Alle har egne tradisjoner,men da drar alle spryter hjem
og feirer den eldste spryten i familien.
-Det må være vondt for deg.-Hvorfor det?
Figwortene er familien min.
Kom da, Sprout.De blir bekymret om vi er sene.
Jeg gleder meg til du møter alle, Ulven.
Mamma, pappa, bestemor…
Du har møtt Flora alt.Det er Eføy, og der er Kløver,
Kratt, Fiol, Kronblad,Eine, Rota, Asalea,
tante Blåregn, hun er kul.
Og så er det Kul, fetteren min.
-Den andre fetteren…-Der er det.
Figwort gård.
Vi kommer nok dit raskereom vi går gjennom buskene.
Aldri forlat stien!
Aldri forlat stien.
Beklager. Det er trygt og fint på stien.
-Bestemor!-Sprout, kjære.
Så godt å se deg.
Og Xandra.Kom hit og gi bestemoren din en klem.
Bestemor, dette er vår venn Ulvegutten.
Gledelig eldstesprytedag.
Det er i morgen, kjære. Men takk.
Ikke vær redde, alle sammen.Det er bare Sprout.
Dere kan komme fram.
-Gudskjelov.-Godt å se deg!
Sprouty!
Står til? Jeg er Sprouts mor.
-Hyggelig å hilse på deg, Mrs. Figwort.-Hysj, da. Du må kalle meg Staude.
Jenter, jenter!
Broren deres har reist langt.
Hvor mange søstre har Sprout?
-Tjuetre.-Nei, 24.
Knopp Figwort. Velkommen til Figwort gård.
Kom igjen. La oss gå inn og gi dere mat.
Du er heldig som har en så stor familie.Det har alltid vært bare meg og mamma…
Jeg mente ikke heldig…
Det er greit. Jeg er heldig. Jeg…
Jeg må pakke ut.
-Jeg håper ikke hun ble lei seg.-Jeg tror det går greit.
Eldstesprytedagen er alltidlitt tøff for henne.
Snakker hun aldri om foreldrene sine?
Egentlig ikke. Selv ikke med meg.
Jeg håper hun vetat hun kan snakke med oss hvis hun vil.
Hei.
Jeg er Eine.
Vil du se insektsamlingen min?
Hei. Han er min venn, Eine.
Hei, Flora.
Hvordan kjenner du Flora?Hun har ingen insekter.
-Vi møttes da vi kjempet mot verstinger.-Gjorde hva?
Verstinger?
Jeg tror du husker det feil.
Beklager, Xandra.
Jeg mente ikke å utelate deg.Du var også modig.
Det var bare deg. Sprout og jegvet bedre enn å rote med verstinger.
Ja, det skulle jeg tro.
"Løp, løp, løp din vei"…
"Så du kan løpe din vei en annen dag."
Løp din vei?
Har du ikke lært vennen dinnoen av familiemottoene?
Jeg ba ham holde seg på stien.
Ja, det er en klassiker.
Jeg vet en!"Gå inn, på tide å gjemme seg."
Bra, Eine.
"Er du i fare, krøll deg sammen."
Nå har vi det.
Hvorfor sa du at det var bare jegsom kjempet mot verstingene?
Dere to var også modige.
Jeg beklager.Jeg ville ikke at Sprout skulle få bråk.
Figwortenetar familiemottoene veldig alvorlig.
Men det er som om de trordet er galt å være modig.
Sånn er Figwortene.
Men du tror ikke på det.
Du er den modigste spryten jeg vet om.
Jeg vil ikke at Figworteneskal bekymre seg for meg.
-De har gjort så mye alt.-Men det er ikke sånn du er.
Du skal bli en legendarisk vergespryteen dag, som foreldrene dine.
Jeg er lei for det.
Jeg vet at du ikke liker å snakke om dem.Men du kan stole på meg.
Hvis du vil snakke, så er jeg her.
Ro dere ned, Figworter.
Det er tid for bestemorseldstesprytekvelds-historie.
Så spennende.
Hysj.
Jeg er så glad for å sede smilende ansiktene deres.
Og jeg vet at bestefar Figwort
ville vært så stoltover hvor mye familien har vokst.
Bestefar Figwort.
Hvilken historie vil dere høre i år?
Knuste Kronblad!
-Hysteriske Hortensia.-Traumatiske Tulipan.
-Den bange Bregne.-Milde Myrts Misfall.
-Marihønas Misforståelse.-Sagaen om krypende Krokus.
Den bange Bregne!
Jeg vil be om en historie.
Selvsagt, kjære.
Hva da?
Jeg vil høre…
…Historien om det store forræderiet.
Nei, Xandra.
-Jeg kan ikke tro det.-Xandra vil…
Hysj, da.
Godt valg, Xandra.
For ti år siden var verden i opprør.
De onde verstingene ble farligereog mer destruktive for hver dag.
Kaoset deres truet eksistensentil hele den verdenen
vi spryter haddejobbet så hardt for å skape.
I stedet for å miste motet,
trådte modige vergespryter, som Xandrasforeldre, til for å redde oss.
De ledet angrepet i et heltemodig forsøkpå å få verstingene bort for godt.
Vergene kjempet tappertfor alle de som ikke kunne kjempe.
De brukte alle sine krefterpå å presse verstingene tilbake.
Men akkurat da de var på randen av seier,
ble de forrådt
av en spryte ved navn Niks.
Niks!
Niks' ondskapvar enda større enn kreftene.
Hun kjempet med verstingene mot sine egne.
Hennes forræderi snudde kampen,
og verstingene slapp unna.
Krigen ble vunnet.
Og Niks ble forvist for ugjerningene,fanget for alltid i verstingriket.
Men skaden var gjort.
To veldig modige spryterble borte den dagen.
Jeg hater å si det, men…
Jeg vet det.
"Om voktere levde som Figworter,ville det vært flere voktere her."
Nei, nei.
-Jeg skulle si at det er sengetid.-Dere hørte ham. Legg dere nå.
Men husk å gi bestemoren deresen klem og et kyss.
Xandra, du kan være først, kjære.
Takk for historien, bestemor.
Vet du hva jeg tror?
Om voktere levde som Figworter,ville det vært mange færre Figworter.
Jeg beklager.Jeg kan komme tilbake senere.
Jeg savner dem veldig iblant.
Faktisk hele tiden.
De var sikkert veldig stolte av deg.
Du har nok noen gode historier om dem.
Jeg har en god en.
En gang da de var på patruljei det mørkeste hjørnet av fabrikken,
ble de overfaltav en gjeng med sultne torvmumsere.
-Torvmumsere? Hva er det?-De er den verste typen verstinger.
Skjærende tenner,øyne som borer seg inn i sjelen din.
Men foreldrene mine var ikke redde.
Wow. De var så modige.
Ja.Foreldrene mine var ikke redde for noe.
KAPITTEL 12
"Der bestemor mister kronen sin"
-Unnskyld meg!-Min tur!
-Nei!-Mamma!
-Få den!-Mamma!
-Lag kjeks til meg!-Mamma!
Mamma?
-Mamma!-Jeg vil se.
Unnskyld meg!
Lag kjeks til meg!
-Vil noen leke?-Hvem spiste all blåmosen?
Er alle klare?
En, to, tre, gå!
Og den lille flåten satte seilover det farlige havet.
Under overflaten lurer sjødrager
og blekkspruterog sjøuhyrer av verste slag.
Du er veldig god til å lage ting.
Jeg ville vært det om jeg visstehvordan jeg gjør det.
Hva er det, Xandra?Trenger du hjelp? Jeg kommer.
Trenger du hjelp?
Jeg trenger ikke hjelp.
Forsiktig. Forsiktig. Bare ikke se ned.
Kan jeg hjelpe?
La oss overlate luftstuntenetil våghalsene.
Og det er altfor skummelt for deg, Sprout.
Å, Sprout.
Rull ut sølen fin og flat.
-Trenger dere hjelp med sølekakene?-Takk. Vi har den hjelpen vi trenger.
Bestemor spurte etter kronen sin.
Du store min. Har hun mistet kronen igjen?
Faren deres har sikkert gjemt den.
Han er redd den vil tiltrekkedere-vet-hva.
Se hva vi har laget.
Det er en spesiell eldredags-dekorasjontil deg, bestemor.
Takk, kjære.
Se på meg.Endelig ser jeg feststemt ut.
Men det er én ting som mangler.
Kronen min.
Jeg kan ikke tro det.Jeg trodde den var borte.
-Den var det, men jeg fant den.-Takk, Sprout.
Eldstesprytedagen ville ikke værtdet samme uten den.
-Er det en spesiell krone?-Veldig spesiell.
Den er laget av sjeldne blomstersom bare gror i blautmyra.
Det er langt fra stien.
Sypress, min avdøde mann…Han var litt av en våghals.
Han snek seg ut på blautmyrafor å finne blomstene,
og så vevde han dem sammen selv.
Det var sånn han vant hjertet mitt.
Det er en fin historie.
Det er ikke alle som synes det.
Bra, du fant kronen din.
Jeg var redd ingen ville klareå finne den denne gangen.
Dumdristig spryte, den faren min.Tråkket rundt i myra på den måten.
Han var heldig som kom seg ut. Og å lageen krone av myrbeistets favorittblomster…
Myrbeistet?
Hvordan ser det ut?Hvor mange rader med tenner har det?
La oss finne det.
Er det sølekaker jeg lukter?
Å, min Sypress.Det har aldri vært en Figwort som ham.
Hva driver du med, Eine?
Jeg lager en heltemedalje.
til Ulvegutten.
Er hun alltid sånn?
Hun har aldri laget en medalje til meg,
men jeg er nok ikke like spesiell som deg.
Hva var det?
Myrbeistet!
Er det myrbeistet?
Det er mindre enn jeg trodde.
-Løp, løp for livet!-Sprout, vent.
Løp, løp bort!
Husk øvingen.
Alle til hustreet.
Husj, ditt fæle beist.
Bestemor!
Kronen min!
Stopp med en gang, ditt beist.
Xandra, kom inn.Det er på tide å gjemme seg.
Vi må omringe det.
-Snuble det med rankene dine.-Hva?
-Krøll deg sammen.-Hvem?
-Gjør deg stor for å skremme det.-Hva?
Krøll deg sammen!
Sprout!
Å, mammas lille sproutunge.
Du var flink.Du kan ikke måle deg med beistet.
Går det bra? Du tar ham neste gang.
Nei, hun har rett.
Kanskje du og Xandra kunne stoppet det,men ikke jeg.
Stakkars Sprout.Jeg skulle ønske vi kunne gjøre noe.
La meg gjette.Du har en slu plan for å hjelpe ham.
Selvfølgelig har jeg en slu plan.
Og denne planen inneholder å leke gjemsel.
Wow!
Jeg har aldri vært den som står før.Hvor langt skal jeg telle?
Kanskje du bareskal ramse opp søskenbarn igjen.
Ok.
Georgine, Lilje, Fiol, Tulipan, Bark,
Kratt, Myrt, Kronblad, Tusenfryd.
Dere er dårlige til å gjemme dere.
Vent. Vi er ikke i hagen.Vi er ikke engang på stien.
Dette er blautmyra.
Beklager at vi overrasket deg,
-men Xandra og jeg…-Mest deg.
Vi tenkte det ville muntre deg opp å tadeg med for å samle de sjeldne blomstene.
Og vi kan lage en ny kronetil bestemoren din.
Det er en fin tanke,
men jeg bør gå tilbake til stien.
Jeg er ingen bestefar Sypress.
Nei, du er modig, Sprout.
Du er Sprout,temmeren av eksplodellende kaniner.
Mester av minnemiddene.
Jeg blir medfor å sørge for at dere er trygge.
Og så går jeg tilbake.
De røde blomstene betyrat vi er nær vannet.
Og de slyngplantene vokser barenær den blauteste myra.
Det betyr at vi er på riktig sted.
Se! Der er de.
Sprout?
Myrbeistet!
Løp til trærne!
Det har bestemors krone.
Ok. Xandra, du går mot høyre.
Og, Sprout…
Kom igjen, Sprout.Vi kan redde kronen.
Hva? Nei! Ikke gå nær det.
Tøys. Kom igjen, Xandra. Angrip!
Nei! Vent! Dere må passe dere for…
…myrmudderet.
Å, nei. Nei, nei, nei.
Hva? Det er urettferdig.
Hvorfor synker han ikke?
Bli stående. Bli stående.
La vennene mine være!
Vil du ikke heller ha noen deilige,friske blomster?
Sprout,
det er det modigste jeg har sett.
Jeg var ikke modig. Jeg var redd.
-Men du lot det ikke stoppe deg.-Det er det mot er.
Hurra for Sprout!Han beseiret myrmonsteret!
Hipp, hipp hurra!Sprout beseiret myrmonsteret.
Hurra for Sprout. Hurra!
Se hva vi fant.
Ved mine røtter og blader.
Hvordan klarte du det?
Vi gikk til blautmyra.
Sprout.
Av alle lettsindige, uvørne, dumme ting…
Mamma.
Å, nei. Du får mange klemmer for dette.
Slipp gutten.
Bestemor vil også ha en klem.
Takk, vennen min.
Du er akkurat som bestefaren din.
Jeg trodde den var til Ulvegutten.
Det går bra.Jeg skal lage en annen til ham.
Tekst: Evy Hvidsten