9. NODAĻA
"Kurā Vilkuzēns dodas mājās"
Profesor Lukskrāft?
Profesor Lukskrāft!
Sveiks, Vilcēn!
Vai tu viņu atradi? Ko viņš teica?
Viņa joprojām tur nav.
Pagājušas jau vairākas dienas.
It kā viņš vienkārši būtu izgaisis.
Kurp, tavuprāt, viņš ir devies?
Es nezinu.
Es nekad nesaņemšu atbildes.
Kas notika ar tavu masku?
Liekas - tas notika Atmiņu labirintā.
Tad varbūt tu vari uztaisīt jaunu.Tev patīk visu ko taisīt.
Nē. Šī ir īpaša.
To man uztaisīja mamma.
Varbūt viņa tev to var salabot.
Viņa varētu.
-Es varētu viņu apciemot.-Urā!
Ei, kas notiek?
Mēs visi dosimies piedzīvojumā.
Apciemot Vilcēna mammu.
Tā ir lieliska doma.
Tu varētu pajautāt, vai viņa neatcerasLukskrāftu no laika, kad biji mazulis.
Jā.
Un varbūt viņa kaut ko zinapar to pareģojumu, par ko viņš runāja.
Es nespēju atrast nekopar cilvēku ar gariņa spējām.
Gatavs!
Mēs dodamies piedzīvojumā.
Bet vai esat droši, ka gribat nākt līdzi?
Tur nav tik jautri kā te lejā.
Mana māja ir diezgan garlaicīga.
Piedzīvojumi nekad nav garlaicīgi.
Turklāt būs forši redzēt,no kurienes tu nāc.
Ir jābūt kādam izskaidrojumam.
Kas tas?
Mēs to saucam par mašīnu.
Lūdzu, saki, ka esam gandrīz klāt.
Jā. Māja ir tur augšā.
Oho!
Tā. Skatīšos,ko varu noskaidrot no mammas.
Un mēs meklēsim norādes.
Jā! Kur, tavuprāt,tava mamma norādes glabā?
Kaut kādas vecas mantasvarētu būt bēniņos.
Bēniņos?
Pag! Mamma domā,ka visu laiku esmu bijis internātskolā.
Es nevaru teikt, kur biju patiesībā.
Varbūt jums jāpaliek ārā.
Ja viņa jūs ieraudzīs...
Mīļais, cik brīnišķīgs pārsteigums!
Čau, mamm!
Es paskaidrošu.
Paskat tik! Kā izaudzis!
Cilvēki gariņus neredz, dumiķi.
Man tevis pietrūka.
Man tevis arī, mamm.
Krēmiņ!
Kas tad Krēmiņam lēcies?
Nav ne jausmas.
Saņēmu ļoti dīvainu vēstulino tava direktora.
Tiešām ļoti dīvainu.
"Rakstu, lai apstiprinātu,ka jūsu cilvēkbērnam klājas labi
un ka viņš nodarbojas ar dažādāmcilvēku lietām šajā cilvēku skolā."
Parakstījis profesors L.
Kā viņš zina, kur es dzīvoju?
Ko viņš domā ar vārdiem "cilvēku lietas"?
Angļu valodu, latīņu valodu, matemātiku.
Zini, cilvēku lietas.
Bet šķiet, ka tev tas patīk.
Saņēmu arī tavas vēstules.
Tas ir lieliski.
Es tik daudz ko iemācos,un man ir vislabākie draugi.
Tas ir fantastiski!
Atved viņus kādreiz līdzi!
Jā. Kādreiz atvedīšu viņus līdzi.
Un kā iet tev, mamm?
Muļķa kucēns.
Asniņ, re, kā te izskatās!
Tā, Vilcēns teica,ka norādes varētu būt bēniņos.
Kā tev liekas - kas ir bēniņi?
Viss kārtībā, mīļais?
Kaut kas noticis ar Krēmiņu.
Jā.
Klau, mamm! Man ieplīsa maska.
-Domā, ka varēsi to salabot?-Ak nē! Kā tas notika?
Iekūlos nelielās nepatikšanās
bibliotēkā.
-Vai bērni tevi atkal apceļ?-Nē, nē. Nē.
-Tu zini, ka vari man pateikt, ja tā ir.-Nē, tas bija kas cits. Tiešām.
Tas bija tikai negadījums.
Tikai maza plaisiņa.Tu pats to noteikti būtu varējis salabot.
Nu protams, ka varu to salabot.
Ei, mamm! Gribēju tev pajautāt.
Kāds es biju, kad biju mazāks?
Tu biji tikpat īpašs kā tagad.
Vienmēr ļoti radošs, ar bagātu iztēli.
Kāpēc mēs tik bieži pārcēlāmies,kad biju mazs?
Es pieņemu, ka mēsuzreiz nevarējām atrast savu vietu.
Kāpēc tu prasi?
Klāj vaļā!Pasaki, kas par lietu, un es palīdzēšu.
Mamm, vai pazīstikādus spilgtus vīrus ar garu bārdu?
Protams. Es strādāju teātrī.
Kam, tavuprāt, domāts šis?
Norādes ir bēniņos.
Lēkātāji!
Nu viņi ir noguruši. Nabadziņi.
Vai tu vienmēr zināji,ka gribi izgatavot kostīmus?
Nē, ne vienmēr.
Redzi, dažreiz ir vajadzīgs laiks,lai saprastu, kam tev ir jābūt.
Bet kā lai to zina?
Vai viss ir kārtībā?
Es tikai mēģinu kaut ko izdomāt.
Es zinu, kas tu esi.
Vienmēr esmu zinājusi.
Tu esi Viljams Vilks.
Kas vēl tev jāzina?
Lidojiet, jaukumiņi, lidojiet!
Re, kur bēniņi!
Norādēm jābūt tur iekšā.
BĒNIŅI
Kā mirguļo!
Onairai tie patiktu.
Nu bet šis
noteikti ir norāde.
Tu tā nedomā, Zandra?
Zandra?
Viņai ir maska, tāpat kā Vilkuzēnam.
Domāju, ka šī varētu būt norāde.
Tad mums ir divas norādes.
Krēmiņ!
Kas par lietu?
Biju to dziesmu pavisam aizmirsusi.
Agrāk tu man to spēlēji visu laiku.
-Viņš grib to pīkstuli.-Viņš nevar dabūt norādi.
Beidz pīkstināt norādi!
Ko lai darām?
Neviens tev nevar pateikt,kas esi, mīļais.
Tev tas jāsaprot pašam.
Tev tikai jāieklausās savā sirdī.
Uzmani to, labi?
Labi, mamm.
Neraizējies par mani! Gan es sapratīšu.
Vai tava mammakaut ko zināja par Lukskrāftu?
Nē, bet bija jauki viņu satikt.
Mēs atradām norādi.
Nebiju redzējis savu mammu tik mazu.
Nez kad tas ir fotografēts?
Paldies, Zandra.
10. NODAĻA
"Kurā Vilkuzēns izgatavo sniegpārsliņu"
Sveiks, Blip! Agri esi augšā. Ko tu dari?
Blip?
Neuztraucies!Viņš mācās savas sniegpārsliņas.
Vai viņam viss labi?Izskatās tāds sasprindzis.
Jā, tāds viņš kļūst vienmērpirms Sniega laboratorijas.
Negribu pats sevi slavēt,
bet sniegpārsliņas man padodas ļoti labi.
Es gribu redzēt.
-Labrīt!-Šis tiešām ir ļoti labs rīts.
Vilcēns izmantos savas spējas,lai izgatavotu sniegpārsliņas.
Lukskrāfts šķita pārliecināts, ka essavus darinājumus spēju padarīt īstus -
tāpat kā gariņi.
Tāpēc man tikai...
Sniegs! Bum, bum, bum.
Tās ir labākās sniegpārsliņas,ko šodien esmu redzējis.
Patiesībā tās ir tik labas,ka es tās uzkāršu šeit. Redzi?
Paldies, Asniņ,bet tās nav īstas sniegpārsliņas.
Varbūt Lukskrāfts par mani kļūdījās.
Vai Blips atkal visu nakti mācījies?
Nabadziņš.
Vai Blipam Sniega laboratorija nepatīk?
Tas ir tikai pirmslaboratorijasnervu drudzis. Būs labi.
Nu ejam! Gribu tikt brokastīs,pirms beidzies zilais biezenis.
-Es teicu, lai paņem mēteli.-Sardzes gariņiem mēteli nevajag.
Nezinu gan. Izskaties diezgan nosalusi.
Man patīk. Turklāt zils kļūsti tu.
Tas ir tikai biezenis.
Ja tā padomā,
man šķiet, ka es varētu būt slims.
Blip! Nu beidz!
Tu nevari atkal neietuz Sniega laboratoriju.
Kas tas?
Tā ir profesore Glasona.
Salut, garucīši!Laipni lūgti Sniega laboratorijā!
Laipni lūgti!
Glasonas jaunkundz, esat jau klāt?
Bonjour, Šnora kungs!
Es jums netraucēšu, bet drīz atgriezīšos.
Jā. Iesim iekšā, ja?
Ceru, ka vietas pietiks visiem.Visi, nāciet!
Te iekšā ir jauki un silti.
Pārāk nesapriecājies!
Visi, saņemieties!
Tā, visi!Izretojieties un atrodiet sev tukšu lapu!
Ceru, ka formas esat mācījušies.
Atcerieties:simetrija, simetrija, simetrija.
Un nešpikot!
Katrai sniegpārsliņai jābūt unikālai.
Katrā sniegpārsliņā, ko taisāt,jums ir jāieliek kaut kas no sevis.
-Ko tu dari?-Tad redzēsi.
Nu, kad esat uzzīmējuši,
ir laiks jūsu sniegpārsliņas atdzīvināt.
Tieši tā! Laidiet savas strāvas ledū!
Sajūtiet radošo enerģiju!
Lai tā plūst caur jums!
Nu, strāvas, izpalīdziet man!
Varbūt sniegpārsliņas nav tava joma.
Pamēģini vēlreiz, Blip!
Ak vai!
-Precizitāte.-Jauka, Blip.
Simetrija. Tas ir triumfs.
Blip, Blip, urā!
Oho, Blip! Par ko tu uztraucies?
Tu esi labākais klasē.
Vari atpūsties. Viss ir beidzies.
Ak, tu, mīļais,neko nezinošais vilku gariņ!
Nekas vēl nav sācies.
-Ko tu gribi teikt?-Lieliski pastrādāts, klase.
Tagad izvediet savus sniegpārslucīšus ārā
iepazīties ar Glasonas jaunkundzi!
Laiks dejām.
-Dejām?-Dejām.
Lai jūsu sniegpārslucīšibūtu gatavi virszemei,
tiem ir jāiemācās dejot.
Lūdzu, ņemiet savus partnerusun nāciet man līdzi!
Vai par to tu visu dienu uztraucies?Tā ir tikai dejošana.
Tā nav tikai dejošana.Tā ir tīrā pazemošana.
Es neprotu dejot.
Vai šodien ar mums nedejosiet,Šnora kungs?
Nē, paldies, Glasonas jaunkundz.
Es nepratīšu.
Tā, kurš gribētu būt pirmais?
Mēs varam būt pirmās.
Lūk! Vai redzat?
Skat, kā viņa kustas līdz ar vēju.
Kāda grācija, kāda koordinācija!
Izcili, Onaira.
Kurš nākamais?
Forši!
Nē.
Man žēl, profesore, bet tas nav iespējams.
Es vienkārši neprotu dejot.
Manu dārgo garucīti,
tu ļoti labi zini, ka deja ir daļano šī brīnišķīgā radošā procesa.
Ja tu netici, ka to spēj,
kādas tev ir izredzes?
Nabaga Blips! Viņš tiešām nespēj dejot.
Visi spēj dejot.
Šķiet, man ir kas tāds,kas tev varētu palīdzēt dejot.
Tas nelīdzēs.
Vai tā ir lode?
Kā tad.
Tā ir deju lode.
Dabūju to no ritma gariņa.
Tas, kam tā rokās, spēj dejot kā vējš.
Re, tā liek dejot pat maniem matiem.
Kaut kas neticams! Tā tiešām palīdz?
Jā. Es dejoju briesmīgi,
bet esmu to izmantojis visu dienu.
Kāpēc gan tev nepamēģināt?
Noteikti piesūcināta ar kādu noslēpumainukustību paraugu enerģiju.
Zini, tieši tā teica ritma gariņš.
Tā, deju lode! Dari, kas jādara!
-Aiziet, Blip!-Jei, Blip!
Nekad neesmu redzējusi tādu deju.
Bravo, Blip!
Es gribu to darīt vēlreiz.
-Bravo!-Malacis, Blip! Tev izdevās!
Jaunkundz,
es tā prātoju, vai jūs nevēlētos...
Profesor, vai tas, ko gribat man jautāt,nevar pagaidīt?
Es ļoti vēlos padejot.
Jā.
Cik labi, ka ritma gariņštev iedeva to deju lodi, Vilcēn.
Nekāda ritma gariņa nebija.
Un tā nav deju lode.Tas ir vienkārši balons.
Kas ir "labons"?
Nav svarīgi.
Viņam tikai vajadzēja noticēt,ka viņš to spēj, un tad viņš spēja.
Vai nav jauki, Pūkaini?
It kā snigtu.
Tulkojusi Inguna Puķīte