OSMO POGLAVJE
"Volkec najde spomin"
Ubogi Volkec.
Mislita,da bo Luksar res jezen?
Rada bi slišala.
Neredarji so ga obkrožili.
Ni tako, Fluf?
Še dobro, da je bil Volkec tam,da nas je rešil.
Ravnal je kot junak.
Neredarji niso dojeli,kaj jih je zadelo.
Bum, tresk!Oni pa: O ne!
-Jaz pa…-Poganjek! Prosim, utihni.
Sem naredil kaj narobe?
Ne. Poslušaj. Samo…
Ne vem,zakaj ti je tako všeč.
Nekaj čudnega je na njem.
Trdi, da je človek, ampak tistov stražarskem laboratoriju…
Nisem še videla takega človeka.
Res veva, kdo je?
-Najin prijatelj je.-Od kdaj potrebujeva druge prijatelje?
Pozabi. Poslušajva.
-In potem "bum"?-Bum.
Očitno izraz "ne izpostavljaj se"razumeš drugače kot jaz.
Oprostite.
Nisem hotel narediti cirkusa.Res bi se rad vklopil.
Prosim, ne pošljite me domov.
Prav gotovo ne.Zdaj ne moreš več stran.
Ne morem?
Hočem reči,da lahko ostaneš, če hočeš.
Seveda.
Še imaš tisto oné?
Oné?Mislite ekskalibum! Ja.
Kar je ostalo od njega.
To si ti naredil?
Ja, ampak prej ni delal.
Ko so se neredarji približevali,
sem pozabil, da ni resničen.
Pozabil?
Ja. Zdel se mi je resničen.Za hip.
Ne znam razložiti.Zdaj ne dela več.
Pokvarjen je.
-Zelo zanimivo.-Ga lahko popravite?
Moč imaš ti,ne ta kos kartona. Ti!
-Jaz?-Ti si ga izdelal, ne?
No, ja.
Tako kot letečo vrečo,ki te je odnesla skozi okno?
Reaktivni nahrbtnik je.
Čakajte.Kako ste vedeli zanj?
Ti si tem stvaremvdihnil moč.
Skoraj tako kot vilinci.
Kot vilinci?
Ali to pomeni…
Sem vilinec?Vilinec sem.
Vedel sem,da ne spadam med ljudi.
Tu je moje mesto.Vilinec sem.
Nisi vilinec, fant moj.Človek si.
Ampak…
Ste prepričani?Tak sem kot drugi?
Vsekakor nisi tak kot drugi.
Nikomur nisi podoben,mali volk.
Mali volk?
Mali volk.
Vem, kdo siin kaj boš postal.
Me poslušaš?
Ja. Oprostite, kaj?
Naj te ne skrbi.
Ne snemaj maskein ne izpostavljaj se.
Če sem človek, kaj se je zgodilov stražarskem laboratoriju?
Imam res moči?
Vse ob svojem času.
Kaj pa je zdaj to?
Nismo prisluškovali. Ne, ne.Samo naslanjali smo se.
Ja, naslanjali smo se.
Včasih se morašpošteno nasloniti.
Ne izpostavljajte se.Še manj kot prej.
Nihče ne sme izvedeti,kdo je.
Kaj? Zakaj? Kdo sem?
Dovolj vprašanj! Do nadaljnjegavsi ostanite v spalnici.
Toda, gospod!
Nobenega če, todaali kokosa.
Zlasti ne kokosa.
Zdaj smo v hišnem priporu. Super.
Zelo nadarjen si,da vse zamočiš, Volkec.
Če je to sploh tvoje ime.
Mogoče bi bilo za vse bolje,da se vrneš na površje, kamor spadaš.
Sem spada.
Ne, nisem vilinec.
Xandra ima prav.Tudi sem ne spadam.
Vrnimo se v spalnicoin si pripravimo prijetno čajanko.
Volkec, lahko izbereš piškote.
Žal mi je, Poganjek.Nisem pri volji.
Nisi pri volji za piškote?
Želim si, da bi mi Luksarpovedal, kaj se dogaja.
Kako to misliš,da bi ti povedal?
Ne vem.
Zdi se mi,da mi je nekaj zamolčal.
Pa še njegova verižica…
Verižica?
Ja, obesek je imel.
Prepričan sem,da sem ga že videl.
Nekakšen flashback sem imel.
-A tako?-Ja.
Nekakšen meglen spomin.
Neki glas mi je rekel,da ve, kdo sem.
In… Ko bi se spomnil več!
Škoda, da moramo ostati v spalnici.Sicer bi lahko šel v spominski labirint.
-Kam?-V spominski labirint.
Tam hranijovse spomine sveta.
Krasno. Pojdimo tja.
Kaj? Ne!Nisem mislil, da bi res…
Če bomo našli moj spomin,bomo morda ugotovili, kaj skriva Luksar.
-Prav, čakaj malo.-Končno bomo imeli odgovore.
Samo trenutek počakaj.
V spominski labirint ne smešbrez stražarskega vilinca.
Xandra je stražarska vilinka,ki se še uri.
Ne, ne, ne.
Luksar nam je izrecno naročil,da gremo v spalnico na čajanko.
Ampak bila bi pustolovščina.
Pa pojdi sam.
S Poganjkom bova samaimela čajanko. Kajne, Poganjek?
Prosim.
Izvedeti moram, kaj se dogaja.
Prav, Volkec. S tabo grem.
Kaj? Ne!
V redu je, Xandra.Tudi brez tebe bo šlo.
Prav, z vama grem.
-Res?-Hvala, Xandra.
Tega ne počnem zate,ampak za Poganjka.
Ampak če se bomo lotilitake norosti, bo po moje.
-Velja.-Takole bomo…
Kaj delaš na hodniku po ugašanju luči?
No, povej.
Nesramnost! Kako ti je ime?
In kako se to napiše?
Kako si drzneš!Vrni se! Jaz sem zakon!
Ogromno je.
-Le kje naj začnemo iskati?-Vodnika boš potreboval.
-Skozi labirint te bo vodil.-Prijazni mali vodniček.
Kaj dela?
Uglašuje se s tabo.
Sprosti se in mislina tisti spomin, da opravimo.
Gremo, vodnikane smemo izgubiti.
Tu se ne smeš izgubiti.
Počakajte name!
Če pomislim, da bi ta hiplahko jedli piškote. In pili čaj.
Na varnem in prijetnem.
Kaj pomeni ta znak?
Nič takega ni.Na spominojedce pazi.
Na kaj?
Spominojedce, vrsto neredarjev.
Preplavijo labirintin se gostijo s spomini.
K sreči pogumni stražarski vilincihodijo po laboratoriju
in spomine svetavarujejo pred spominojedci.
Toda labirint je tako velik,da so ves čas na preži.
Zato spomini sčasoma zbledijo.
Xandra? Ti neredarjijedo samo spomine, ne?
Saj ne bi snedlisočnega poganjka, ne?
Ne skrbi, Poganjek.Če se kaj zgodi…
Prav imaš!Zdaj je z nama Volkec.
Neredarji naj se raje pazijo!
-Kaj pa vem.-Jaz pa vem.
Z njimi boš opravilkot v stražarskem laboratoriju.
Takole: "Žbam, bum, tresk!"
-Bi res?-Ja, bi.
Neredarji pa bi reki: "Eh!"Jaz pa: "Hura!"
To samo govoriš.
Pridi, počasnela.Vodnik gre sem.
Pojdita naprej.
Pa ti?
-Ne potrebujeta me več.-Saj nimaš vodnika.
Kaj, če se izgubiš?
Ne potrebujem Velikega Volkca,da me varuje.
-Sami mi bo čisto dobro.-Xandra, skupaj bi morali ostati.
Lepo se imejz novim prijateljem.
Xandra, čakaj.
Xandra!
Xandra me ne mara preveč.
Ne skrbi. Potrebujenekaj časa, da se ogreje.
Bo vse v redu z njo?
-Ker je sama?-Oja.
Je trdoživa, najpogumnejšain najmočnejša vilinka.
-Tako kot so bili njeni starši.-Starši?
Ja. Bila stapogumna stražarska vilinca.
Umrla sta,ko je bila zelo majhna.
Zelo žalostno.
Potem je prišla živetk moji družini.
Najbrž ji je pomagalo,da je imela tebe za prijatelja.
Nisem imelveliko ljudi okoli sebe.
Z mamo sva bila sama.
Ja, tudi Xandra je taka.
Težko sklepa prijateljstva.Ampak ima mene.
Zdaj pa ima tudi tebe.
Glej. Vodnik.
Ustavil se je.
"Spomini Vilija Volka.Starost: eno leto."
Vse to so moji spomini?
Kot slikanica o Volkcu.
Medota se spomnim.Moj najboljši prijatelj je bil.
Gotovo bi bila z Medotomdobra prijatelja.
Kot sem rekel,nisem še imel prijatelja.
Zdaj ga imaš.
Ne. Ne. Ne.
Tu je!
Obesek.
Luksar, se lahko nehaš pačiti?
Kaj bomo?
Ne vidim težav. Odšla je.
Za zdaj.Vendar se bo vrnila.
Takrat bo prišla po fanta.
Daj no, Luksar.Kaj pa naj s človeškim otrokom?
Če je fant to, kar mislim.
Tudi če je, bi bila norost,če bi ga peljali v tovarno.
Kaj, če imam pravin ga bo našla?
To se ne sme zgoditi!
S sabo bi ga morali vzetiin ga varovati. Ga pripraviti.
Žal mi je. Prenevarno je.
Na površju mora ostati,kamor spada.
Ne vedo še, kdo si,jaz pa vem.
Vem, kdo siin kaj boš postal.
Pazi nase, mali volkec.
Profesor Luksar te je poznal,preden si prišel dol?
Očitno.
Vedel sem,da nekaj skriva.
-S kom je govoril?-Ne vem.
-In za koga te ima?-Ne vem.
In kdo naj bi te prišel iskat?
Ne vem. Ampak moram izvedeti.
Ojej.
Poganjek?
Xandra!
Na pomoč!
Xandra!
-Poganjek? Že grem!-Na pomoč!
Je tista reč še za nama?
Ne, mislim, da sva ji ušla.
Nisva ji ušla!
Izpusti me!
-Xandra!-Poganjek!
Pusti me!
Volkca je ujel!
-Hvala, Xandra.-Držite formacijo. Naprej z mano.
Oh, smola.
Če se mi kaj zgodi,povej vejicam, da jih imam rad.
In Normanu. Ubogi Norman.
-Kaj dela?-Kaj?
Naj neha!
-Kaj?-Nehal je.
Kaj je tisto?
Kaj?
-O ne.-Kaj? Kaj se dogaja?
Okrepitev je poklical.
Spominojedci.
Tecita!
O ne!
Tu sva, Poganjek.
-Kaj zdaj?-Borili se bomo.
Umaknita se,sama bom opravila.
Kaj delaš?
Ne bom te pustil same v tem.Ob tebi sem.
-Zakaj?-Ker prijatelji držijo skupaj.
O, kako ljubko.
Ampak na tisoče jih je!
Nov načrt potrebujemo, hitro.
Prav, nov načrt.
Xandra!
Uspelo nam je.
Glej, da tegane narediš več!
Zdaj pa bi nekaj vprašal.
Kako bomo prišli dol?
Saj prihajajo gor.
Že vem.
To!
Odlično, človek.
Tecita!
Varuhi spominov!
Kaj delate tu, vilinci?
Saj bomo kos spominojedcem.
Vzemi to.In pelji prijatelja na varno.
Spet so vdrli.
V spominski labirint.Več sto jih je bilo.
Ne vidite,da število neredarjev raste?
Tega ne moremo prezreti.Prerokba pravi…
Prerokba? Spet ta traparija?
Nimamo časaza tvoje nesmisle, Luksar.
Ni traparija!
Ni nesmisel.
Dovolite,da pripeljem fanta sem.
Lahko ga izurimo.
Lahko ga pripravimo na to, kar bo,na vlogo, ki mu je usojena.
Potrebovali ga bomo.To je edina pot.
Sploh veš, kje je fant?
Ne.
Vendar moramo ukrepati.Napočil je čas. Za tem je ona.
Žal mi je, Luksar.
Ne moremo zagotovo vedeti,da je za tem napadom neredarjev ona.
Neredarji napadajo ves čas.Tako pač je.
Našel bom drug način,da vam dokažem.
Oprostite, na pot moram.
Luksar, ne prenagli se.
Pusti, naj gre, stari tepec.
Luksar te je hotel pripeljati sem.Drugim pa se je zdelo prenevarno?
Ja. In menili so,da ne spadam sem.
Vesela sem, da si tu, človek.Malo nevarnosti me ne moti.
Enako velja zame!Ne tisto o nevarnosti.
Rad bi se vama zahvalilza pomoč.
Hočem reči…
Prav, ne razneži se preveč.
Oprostita, če sem bila malo…
Sitna?
Ja. Nekaj takega.
Moja kraljica.
Fantek je tu.
Prevedla Lorena Dobrila