"נער הזאב ומפעל 'הכול אפשרי'"
- פרק 8 -
- "ובו נער הזאב מוצא זיכרון" -
וולפי המסכן.
את חושבת שלקסקראפט יכעס מאוד?
אני מנסה להקשיב.
כלומר, הוא היה מוקף בבלגניסטים.
נכון, פלוף?
בעצם, טוב שוולפי היה שם כדי להציל את המצב.
הוא עשה מה שכל גיבור היה עושה.
והבלגניסטים האלה לא ידעו מה פגע בהם.
הוא עשה, "בום!"והם עשו, "אוי, לא!"
ואני הייתי…-ספראוט! אתה מוכן בבקשה לשתוק?
עשיתי משהו רע?
לא. תשמע, אני פשוט…
אני לא יודעת למה אתה מחבב אותו כל כך.
יש בו משהו מוזר.
הוא אמר שהוא בן אנוש,אבל ראית מה קרה במעבדת השומרים.
הוא שונה מכל בן אנוש שראיתי.
כלומר, אנחנו באמת יודעים מי הוא?
הוא חבר שלנו.
ממתי אנחנו צריכים חברים אחרים?
לא משנה. פשוט… בוא נקשיב.
ואז "בום"?
בום.
נראה שההגדרה שלך ל"לא להתבלט"שונה קצת משלי.
אני מצטער, אדוני.
לא התכוונתי לעשות בלגן.
השתדלתי מאוד להשתלב כאן.
בבקשה, אל תשלח אותי הביתה.
לשלוח אותך הביתה? בשום אופן לא.ברור שאתה לא יכול לעזוב עכשיו.
לא יכול לעזוב?
כלומר, אם אתה רוצה להישאר, מובן שתישאר.
כמובן.
האם יש לך עדיין את הדברצ'יק הזה?
דברצ'יק?
אתה מתכוון לאקסקליבום. כן.
כלומר, מה שנשאר מזה.
אתה טוען שהכנת את זה?
כן, אבל זה לא באמת עבד בעבר.
כשהבלגניסטים התקרבו אליי,
נראה שפשוט שכחתי שזה לא אמיתי.
שכחת?
כן, פשוט הרגשתי שזה אמיתי. רק לרגע.
אני לא יודע להסביר את זה,אבל אני לא יכול לגרום לזה לעבוד עכשיו.
אני חושב שזה שבור.
מרתק.
אתה יכול לתקן את זה?
היי!
לא לפיסת הקרטון הזו יש כוחות, ילד. לך יש.
לי?
אתה יצרת את זה, לא?
כן.
בדיוק כמו שיצרת את השק המעופףשבעזרתו עפת דרך החלון?
זו בעצם חליפת סילון ולא…
רגע. איך ידעת על זה?
אתה זה שמעניק ליצירות האלה את הכוח שלהן.
כמעט כמו שדון.
כמו שדון?
אז זה אומר…
שאני שדון?
אני שדון!
ידעתי שמקומי אינו בין בני האנוש.
הייתי אמור להיות כאן. הייתי שדון מלכתחילה.
אתה לא שדון, ילדי.
אתה בן אנוש.
אבל…
אתה בטוח? אני בדיוק כמו כולם?
אתה בהחלט לא כמו כולם.
אתה לא כמו אף אחד, זאב קטן.
זאב קטן?
זאב קטן.
אני יודע מי אתה ומי תהפוך להיות.
אתה מקשיב?
כן. סליחה, מה?
אני לא רוצה שתדאג,
רק תישאר עם המסכה ואל תתבלט.
אבל רגע. אם אני באמת בן אנוש,מה קרה במעבדת השומרים?
באמת יש לי כוחות?
כל דבר בעתו. כל דבר בעתו.
ומה זה אמור להביע?
לא הקשבנו! לא, לא.
אנחנו רק… נשענו.
כן, בדיוק. נשענו.
אתה יודע, לפעמים צריךפשוט להישען כמו שצריך.
אני צריך ששלושתכם לא תתבלטו.הרבה פחות מקודם.
אסור שמישהו יגלה מי הוא.
מה? למה? מי אני?
לא עוד שאלות.
על שלושתכם להישאר בחדר שלכםעד להודעה חדשה.
אבל, אדוני…
בלי אם, בלי אבל ובלי חבל.
במיוחד בלי חבל.
אז אנחנו בעונש עכשיו? יופי.
אתה בהחלט מוכשר בלהרוס הכול, נער הזאב.
אם זה השם האמיתי שלך בכלל.
אולי באמת היה עדיף לכולם
אם היית חוזר לפני השטח,המקום שאליו אתה שייך.
אבל הוא שייך לכאן.
לא, אני לא שדון.
זנדרה צודקת. גם לכאן אני לא שייך.
תשמעו, מה דעתכם שנחזור לחדרונערוך מסיבת תה נחמדה?
וולפי, תוכל לבחור את העוגיות.
אני מצטער, ספראוט. פשוט לא מתחשק לי.
לא מתחשק לך? עוגיות?
הייתי רוצה שלקסקראפט פשוט יגיד לי מה קורה.
מה זאת אומרת "יגיד לך מה קורה"?
אני לא יודע.
פשוט יש לי תחושה שהוא לא מגלה לי הכול.
ויש גם את השרשרת שלו…
השרשרת שלו?
כן. הוא ענד תליון.
זה מוזר, אני בטוח שראיתי אותו בעבר.
היה לי מעין פלאשבק.
מה אתה אומר?-באמת.
זה היה מעין זיכרון מעורפל מאוד.
שמעתי קול שאמר שהוא יודע מי אני באמת.
ו… לו רק הייתי זוכר עוד.
חבל שאנחנו צריכים להישאר בחדר שלנו,
אחרת, היית יכול ללכת למבוך הזיכרון.
למה?-למבוך הזיכרון.
זה המקום שבו מאוחסנים כל הזיכרונות בעולם.
זה נשמע מושלם. בואו נלך לשם.
מה? לא! כלומר, לא התכוונתי שבאמת…
ואם נמצא את הזיכרון שלי,
נוכל אולי לגלות מה לקסקראפט מסתיר.
בסדר, בסדר. רק רגע.
סוף כל סוף נקבל תשובות.
רק רגע אחד.
אסור בהחלט להיכנס למבוך הזיכרוןבלי שדון שומר.
זנדרה היא שדונית שומרת… בהכשרה.
לא, לא, לא!
לקסקראפט אמר לנו בפירושלהישאר בחדר שלנו ולערוך מסיבת תה נחמדה.
אבל זו תהיה הרפתקה.
לך אם אתה רוצה.
ספראוט ואני נערוך מסיבת תה משלנו.נכון, ספראוט?
בבקשה?
אני צריך לגלות מה קורה.
בסדר, וולפי. אבוא איתך.
מה? לא!
זה בסדר, זנדרה.אם את לא רוצה לבוא, אנחנו נסתדר.
בסדר, אבוא.
באמת?-תודה, זנדרה.
אני לא עושה את זה בשבילך.אני עושה את זה בשביל ספראוט.
אבל אם אנחנו חייבים לעשות משהו טיפשיכל כך, נעשה את זה בדרך שלי.
עשינו עסק.
תשמעו מה נעשה…
למה אתה במסדרון אחרי כיבוי האורות?
קדימה, דבר.
חוצפה! מה שמך?
ואיך מאייתים את זה?
איך אתה מעז? בוא הנה. אני החוק!
המקום הזה עצום.
איך נדע איפה להתחיל לחפש בכלל?
אתה צריך מדריכון.
וואו.
הוא ינחה אותך במבוך.
אתה ממש מדריכון שימושי.
מה הוא עושה?
הוא מכוונן את עצמו אליך.
פשוט תירגע ותתמקד בזיכרוןכדי שנוכל לגמור עם זה.
קדימה. אסור לנו לאבד את המדריכון שלנו.
לא כדאי ללכת לאיבוד במקום הזה.
חכו לי!
ולחשוב שהיינו יכוליםלאכול עוגיות עכשיו. ותה.
והיינו בטוחים והיה לנו נעים.
מה המשמעות של הסימן הזה?
זה שום דבר. רק שצריך להיזהר מכיני זיכרון.
ממה?
כיני זיכרון. הן סוג של בלגניסטים.
הן שורצות במבוך וניזונות מהזיכרונות.
למזלנו, שדונים שומרים אמיציםמסיירים במעבדה
ושומרים על הזיכרונות של העולםמכיני הזיכרון.
אבל המבוך נרחב מאוד,המאבק שלהם אינו נגמר לעולם.
זו הסיבה שכל הזיכרונות דוהים עם הזמן.
זנדרה,הכינים האלה אוכלות רק זיכרונות, נכון?
הן לא אוכלות ספראוטים קטנים וטעימים?
אל תדאג, ספראוט. אם יקרה משהו…
נכון! נער הזאב איתנו עכשיו.
כדאי לבלגניסטים האלה להיזהר.
אני לא בטוח.
אני בטוח.
אתה תראה להם מה זה,כמו שעשית במעבדת השומרים.
אתה תעשה, "פאו, בום, בה!"
באמת?-ועוד איך!
והבלגניסטים יעשו "איייי" ואני אגיד "הידד!"
אתה סתם אומר את זה.
קדימה, זחלנית. המדריכון מתקדם לכיוון הזה.
אולי עדיף שתמשיכו בלעדיי.
מה איתך?
אתה כבר לא צריך אותי.-אבל אין לך מדריכון.
מה אם תלכי לאיבוד?
אני לא צריכה שנער הזאב הגדול יגן עליי.
אסתדר בעצמי.
זנדרה, אנחנו צריכים להישאר יחד.
תיהנה עם החבר הכי טוב החדש שלך.
זנדרה, עצרי.
זנדרה!
לא נראה לי שזנדרה מחבבת אותי במיוחד.
אל תדאג. רק לוקח לה קצת זמן… להתחמם.
היא תסתדר?
לבדה?-כן.
היא השדונית הכי קשוחה,הכי אמיצה והכי חזקה שאני מכיר.
בדיוק כמו שההורים שלה היו.-ההורים שלה?
כן. גם הם היו שדונים שומרים אמיצים.
אבל הם מתו כשהיא הייתה קטנה מאוד.
זה עצוב מאוד.
ואז היא עברה לגור איתי ועם המשפחה שלי.
בטח עזר לה מאוד שהיה לה חבר טוב כמוך.
לי לא היו חברים רבים בילדות.
היינו רק אימא ואני.
כן, גם אצל זנדרה זה ככה.
היא מתקשה להתיידד עם אחרים,אבל יש לה אותי.
ועכשיו יש לה גם אותך.
וואו.
היי, תראה. המדריכון.
הוא עצר.
"הזיכרונות של ויליאם וולף. גיל שנה."
כל הזיכרונות האלה שלי?
וואו, זה כמו ספרון על נער הזאב.
היי, אני זוכר את טדי.הוא היה החבר הכי טוב שלי.
אני חושב שגם טדי ואניהיינו יכולים להיות חברים טובים.
כמו שאמרתי… לא היו לי חברים מעולם.
אבל עכשיו יש לך.
לא. לא. לא.
הנה! זהו זה.
התליון.
לקסקראפט, תפסיק להשתטות.
מה נעשה?
אני לא מבינה מה הבעיה. היא נעלמה.
לעת עתה. אבל היא תחזור.
וכשהיא תחזור, היא תרצה את הילד.
בחייך, לקסקראפט.למה שהיא תרצה ילד בן אנוש?
אם הילד הזה הוא מי שאני חושב שהוא…
גם אם כן, יהיה טירוף להכניס אותו למפעל.
ואם אני צודק והיא תמצא אותו?
אסור שזה יקרה!
עלינו לקחת אותו איתנו כדי להגן עליו.כדי להכין אותו.
אני מצטער, לקסקראפט, זה מסוכן מדי.
עליו להישאר מעל פני השטח,במקום שאליו הוא שייך.
הם עוד לא מבינים מי אתה, אבל אני מבין.
אני יודע מי אתה ומי תהפוך להיות.
שמור על עצמך, זאב קטן.
אז פרופסור לקסקראפט הכיר אותךעוד לפני שבאת לכאן?
מתברר.
ידעתי שהוא מסתיר משהו.
עם מי הוא דיבר?
אני לא יודע.
ומי הוא חושב שאתה?
אני לא יודע.
ומי הוא חשש שתבוא לחפש אותך?
אני לא יודע. אבל אני צריך לברר.
אוי, לא.
ספראוט?
זנדרה!
הצילו!
זנדרה!
ספראוט? אני באה!
הצילו!
הדבר הזה עדיין רודף אחרינו?
לא. אני חושב שנפטרנו ממנו.
לא נפטרנו ממנו!
עזוב!
זנדרה!-ספראוט!
עזוב אותי!
הוא תפס את נער הזאב!
היי!
תודה, זנדרה.
תישארו במבנה. תתקדמו איתי.
אוף.
אם יקרה לי משהו,תגידו לענפים שלי שאני אוהב אותם.
וגם לנורמן. הו, נורמן המסכן.
מה הוא עושה?-מה?
תעצרי את זה!
מה?
זה נפסק.
מה זה?
מה?
אוי, לא.
מה? מה קורה?
אני חושבת שהוא הזמין תגבורת.
כיני זיכרון.
רוצו!
אוי, לא!
אתה בידינו, ספראוט.
מה עכשיו?
נעצור ונילחם.
תתרחקו, שניכם. אני אטפל בזה.
מה אתה עושה?
לא אתן לך להילחם לבד. אני לצדך.
למה?
כי חברים נשארים יחד.
זה מתוק.
אבל הם אלפים!
אנחנו צריכים תוכנית חדשה ומהר.
בסדר. תוכנית חדשה.
זנדרה!
יש! עשינו את זה!
אל תעשי את זה שוב לעולם!
עכשיו, יש לי רק שאלה אחת.
איך נרד מכאן?
מכיוון שהן עולות.
יש לי תוכנית.
יש!
עבודה טובה, בן אנוש.
רוצו!
שומרי זיכרון!
מה אתם עושים כאן, שדונים?
אנחנו נטפל בכיני הזיכרון האלה.
קחי את זה.ותובילי את החברים שלך לחוף מבטחים.
הייתה חדירה נוספת.
במבוך הזיכרון. הם מאות!
אתם לא מבינים שהבלגניסטים מתחזקים?
אנחנו לא יכולים להמשיך להתעלם מזה.הנבואה אומרת…
נבואה? שוב הקשקוש הזה?
אין לנו זמן לשטויות שלך, לקסקראפט.
הקשקוש שלך הוא קשקוש!
אלה לא שטויות.
תנו לי להביא את הנער לכאן.
נוכל לאמן אותו.
להכין אותו לעתיד לבואולתפקיד שהוא נועד למלא.
אנחנו נצטרך אותו. זו הדרך היחידה.
אתה יודע איפה הנער בכלל?
לא.
אבל עלינו לפעול.
הגיעה העת. היא עומדת מאחורי זה.
אני מצטער, לקסקראפט,
אבל אנחנו לא יכולים להיות בטוחיםשמתקפת הבלגניסטים הזו קשורה אליה.
בלגניסטים תוקפים כל הזמן. ככה זה.
אז אמצא דרך אחרת להוכיח לכם.
עכשיו, תסלחו לי. מצפה לי מסע ארוך.
לקסקראפט, אל תהיה נמהר.
תן לשוטה הזקן ללכת.
אז לקסקראפט רצה להביא אותך לכאן,
אבל האחרים אמרו שזה מסוכן מדי?
כן, ושאני לא שייך לכאן.
אני שמחה שאתה כאן, בן אנוש.קצת סכנה לא מפריעה לי.
גם אני!
כלומר, לא לגבי הקטע עם הסכנה.
אני רק רוצה להודות לכם שעזרתם לי.
כלומר, אני…
בסדר, אל תתחיל לבכות.
אבל אני… מצטערת אם הייתי קצת…
זעפנית?
כן. משהו כזה.
מלכתי.
הנער. הוא כאן.
תרגום: אסף ראביד