Хлопчик-вовчик та Дивофабрика
РОЗДІЛ 6
«У якому ми не помічаємо часу»
Що таке, Стеблику?
Ну що ж. Заплющ очі.
Маю для тебе подарунок.
І-і… розплющуй!
Паличка?
Це не просто паличка.
Це гілочка міцної дружби.
Мені її подарував дідусь,коли я був ще маленький.
-Хочу віддати її тобі.-Що?
Ні, Стеблику. Дідусеву паличку?
Ти впевнений,що хочеш віддати її… йому?
Ти ж його знаєш не так давно.
Дідусь завжди казав, що дружба —це те, що ти віддаєш.
А не те, що залишаєш собі.
Ну, дякую, Стеблику.
Обіцяєш її доглядати?
Авжеж, обіцяю.
Добре-добре доглядати?
Обіцяю добре-добре доглядати.
Тепер ми друзі навіки.
Треба йти в Лабораторію часу.
Професор Хронофер не любить запізнень.
Лабораторію часу?
Швидше, ми спізнимося.
Хулігани!
Вибачте!
Вовчику.
Пізно, пізно, пізно.
Ніякої поваги до часу.Гораціо Хронофер нікого не чекає!
Вітаю в Тунелі часу.
Над вами – майбутнє.
Під вами – минуле.
Часові сприти вивчають час –нескінченно складне явище.
Сприти під нами передають оповідінам нагору,
а ми передаємо свої оповідіспритам над нами.
Саме так ми й розуміємо історію світу.
А як ви рухаєтеся вгору і вниз?
Тут що, є ліфт для подорожей у часі?
-Чи чарівна гірка-з'їжджалка? Чи…-Які дурниці!
У нас є сходи.
Крізь плин часу можуть ітилише підготовлені часові сприти.
Ходити по сходах суворо заборонено.
Чому?
Якщо втрутишся в минуле, можешпорушити стан речей.
Найменша зміна може вплинутина хід історії так,
як ти й не планував.
Часові сприти вивчають плин часу,але ніколи його не змінюють.
Його нізащо не можна змінювати.
Сьогодні продовжимодосліджувати історію.
То на чому ми зупинилися?
Так.
До появи людей
між творенням і нищенняміснувала відносна рівновага.
Сприти створювали речі,а безладники їх нищили.
У світі панувала хитка гармонія.
А коли прибули люди,рівновага назавжди порушилася.
На противагу спритам і безладникам
люди можуть і творити, й нищити.
Це небезпечна здібність.
Світові не пощастило,
що люди дуже часто тяжіють до нищення.
Завжди з'являються люди й усе нищать.
Правда, професоре?
Усе залежить від людини.
Отож. Може, варто дати людям шанс.
Ха! Шанс усе знищити?
Вони не всі такі.Дехто з людей любить творити.
Ага. Творити одне, щоб нищити інше.
Неправда!
Стеблику, мені дуже шкода.
Нічого страшного. Нічого.
Глянь, що ти накоїв.Ти такий самий, як і всі вони.
Стривайте. Зандро, Стеблику, заждіть.
Я ж лише щойно зламав паличку.
Можна спуститися по сходах,
вернутися туди, де вона ще ціла,і принести її сюди, мов нову.
Мов нову?
Давай, Зандро. Спробувати варто.
Добре.
Ой, який гарнюній.
Твоя черга, Зандро.
Шкарпетки-бантики!
Глянь, яка лялечка!
Ну все, з мене годі.
Та ну. Вернися, Зандренятко.
Гей, спритенята,
ану геть від сходів!
Хапайте тих спритенят!Вони з майбутнього!
Швидше! Шукаймо паличку.
Хулігани!
Вибачте!
Це наша кімната!
-Ходімо!-Стій.
-А якщо там – ми?-Що?
Як ми все собі пояснимо, якщо саміз собою зустрінемося?
Що?
Який же я тоді був карапузик.
Швидше, Стеблику, де паличка?
Має бути в моєму сховку,разом з іншими скарбами.
Ось вона.
Поклади назад. Поклади!
Що? Що таке?
Коли ми беремо цю гілочкуміцної дружби,
зламана гілочка міцної дружби зникає.
І що? У нас буде нова.Просто візьмемо з собою її.
А якщо ми візьмемо її,а щось інше теж зміниться?
Хронофер казав, що навітьневеличкі зміни в минулому
можуть мати серйозні наслідки.
Ніхто нічого не чіпайте!
-А тепер обережно й повільно.-І нічого не чіпайте!
Ходімо з нами.
-Ти зачепила стілець!-Де він був?
-Лівіше.-Отак?
-Ні! Отуди лівіше!-Ой-ой.
-Ти зачепив книги!-А ти – стілець!
Чекайте. Де вони поділися?
-Хулігани!-Вибачте!
Гей!
-Куди?-Нагору.
-У майбутнє?-Просто біжи, Стеблику.
Ого, в майбутньому я вищий.
-Хулігани!-Вибачте!
-Розійдімося. Зустрінемося в кімнаті.-Розійдімося? Стій.
Ні, я…
Ой, лихо. Ой, лихо. Ой, лихо.
Гей, гілочка міцної дружбив Хлопчика-вовчика.
А в мене друга половина.
Хвилиночку.
-Стеблику?-Стеблику?
Нам вдалося відірватися.Ти чого всміхаєшся?
Та нічого.
Добре. Вертаймося до кімнати,поки нас не знайшли.
Де ви були?
Ми шукали паличку.
А хіба Норманів горщик був не синій?
Привіт.
Прикро, що ми її не полагодили,Стеблику. Чесно, я думав, що вдасться.
Надіюся, ми все одно будемо дружити.
Усе добре. Тепер у кожногобуде шматочок.
На, Зандро. У тебе теж буде шматочок.
Я знаю, що ти зазвичай не любиштакі сентиментальні штуки, але…
Так. Тобто ні, не люблю.
Але якщо для тебе це так важливо,то я, напевно, візьму.
От бачите?
Хоч і не можна змінити минуле,
можна спробувати поліпшити майбутнє.
Правда, Вовчику?
Правда.
Зандро, я можу й твою гілочкупочепити, якщо хочеш.
Дякую.
Слухай.
Вибач за те, що я сказала,ну, про людей.
Нарешті. Ну, нарешті.
РОЗДІЛ 7
«У якому на уроці з'являється хаос»
Підйом, вставайтеУже ранок
Підйом
Підйом, вставайтеУже ранок
Підйом!
Ще занадто рано для цих дурощів.
Для дурощів не буває раноНе буває…
Гей!
Чекай. Сьогодні в нас сьогодні?
-Напевно.-Так!
Сьогодні!
Чого вона радіє?
День Лабораторії вартових.
Подумаєш, усього лиш найбільш складна,ризикована й небезпечна лабораторія.
Це цікаво.
Цікаво? Послухай, людино.
Тобі вдалося надурити всіхв інших лабораторіях…
-Я думав, такий був план.-Але цього разу не вийде.
Лабораторія вартових – це не жарти.
Там ми вчимося бути вартовимипроти безладників.
Безладників?Це ті страшидли з Флориного лісу?
Не так і важко було.
То була лише верхівка айсберга.
Є повно різних видів безладників.
Один смертоносніший за іншого.
Здається, тут не обійтисябез Екскалібума!
Це чарівний світлоспис. Щоб оглушатиозерних чудовиськ і не тільки.
Може, на дурних химерних чудовиськцей непотріб і діє,
та ми вчимося битисязі справжніми безладниками.
Ну що ж. Тоді треба йогодещо вдосконалити.
Клас. Що ще? Що ще?
А це що?
Це Рунічний відбивач.Щось на зразок чарівного щита.
Захищає від проклять, наговорів,пристріту, небажаних розмов про погоду.
-Багато від чого.-Це не чарівний щит.
Просто людське барахло,яке він зліпив скотчем.
А оце…
Оце чарівний щит.
Не знаю, Зандро. У Хлопчика-вовчикатеж цілком щитовий щит.
Не забуваймо, що в тебе немасправжніх здібностей.
У Лабораторії вартовихці людські цяцьки тобі не допоможуть.
Не хвилюйся,до сніданку вона пробурчиться.
Дурна пісня.
Знаєш, Зандро, люди все-такивигадують чудові речі.
Наприклад?
Морозниво.
Ну чого ти, Зандро? Вище носа.
Точно. Не можна баритися. Не сьогодні.
Тільки не в день Лабораторії вартових!
Надіюся, людино, ти готовий.
Навряд чи там дуже небезпечно.Це ж лише тренування?
Так. Але професорка Афінаробить усе не зовсім за підручником.
Хоча ще ніхто серйозно не постраждав.
Професорка?
-Урок перший: очікуйте неочікуваного.-Так!
Афіна – одна з найкрутішихвартових спритів усіх часів.
Вона самотужки здолаласотню безладників.
Сотню? Скоріше тисячу.
Та коли Зандра виросте,
вона стане найсуворішою,наймогутнішою вартовою сприткою.
Ой, Стеблику, цить.
Завзята молодь на стартінайбільшої в житті пригоди.
Та хто з вас здатен статилегендарним вартовим?
Вартові сприти –захисники нашого світу.
Перший і останній рубіж на шляхубезладникової пошесті.
Хто може сказати,як виглядає вартовий сприт?
-Вартові сприти…-Неправильно!
Ніхто не може описати вартового сприта,
бо вартовий – це не ваш вигляд зовні.
Це те, які ви сприти зсередини.
Будь-хто з вас, малі,може стати вартовим.
Справжній вартовий хоробрий,
гнучкий і… завжди напоготові.
Тому починаймо.
Зандро.
Так!
Вартові сприти повинні бути готовіборотися з темрявою в будь-якій формі.
І повірте мені, безладники буваютьусіх форм і розмірів.
Чорнильці, пружильці,крикливі блукальці.
Туманники, гнилички, пам'ятущі кліщі.
Кусючі кузьки, повзучі бузьки,гугняві верещаки!
Та, звісно ж, коли ви готуєтесядо зустрічі зі справжнім безладником,
потрібно лише одне.
Тренування!
В атаку!
Так. Прекрасні рефлекси.
Не так це й страшно.
Розумний, чи що?
Ти повільний! Безладник?А, може, бездарник?
Вовчик.
Що це я чую, сміх?
Думаєте, безладники смішні?
Можливо, оцей смішний. Трохи.
Тоді, може, перейдемодо складніших завдань?
Хто може розповісти щосьпро оманливців?
Вони перевертні.
Перевертаються на щось інше,тому невідомо,
чи сприт поруч з тобою — друг чи ворог.
Прекрасно, Зандро.
Так. Оманливці – хитрющі безладники.
Але не дуже небезпечні,якщо не втрачати голови.
-Це було складніше завдання?-О ні.
Воно лише починається!
Здолайте безладників, спритенята,і вони повернуться до в'язниці.
Допоможіть.
Бджоли!
Прекрасно, дівчино. Прекрасно.
Можливо, колись ти станешвидатною вартовою.
Дякую.
Обожнюю вас. Тобто оце обожнюю.Битися з безладниками.
Стеблику, правда, весело? Стеблику?
Вовчику, то не я. Оце я.
Я ж казала, що твої дурні цяцькине допоможуть.
Мабуть, на сьогодні досить учитися.
Зараз я їх позбираю.
Чому Афіна,
найвеличніша воїтелька у світі,хоче, щоб ми зупинилися?
Хіба що…
Чекайте.
Оманливці – перевертні.
Дарма старався, безладнику.Мінус іще один.
Що ти накоїла?
Спокійно, Стеблику. Справжня Афіна он…
Пробачте. Пробачте мені!Я вас усе ще обожнюю.
Стеблику!
Вони хочуть напасти на мене!
Чому вони йдуть на мене?
Вовчику, спробуй Екскалібум!
Він не подіє!
Не підходьте! А то я…
Екскалі…
Неможливо.
…бум.
Переклад субтитрів: Ольга Сушицька