2. NODAĻA
"Kurā Vilkuzēns dabū gultu"
Gandrīz klāt.
Turi tās ciet! Tagad!
Oho!
Izvedīšu tevi ekskursijā.
Šī ir Blipa gulta,
un šī ir Onairas gulta,
un šī ir mana gulta.
Un šis ir mans galds
un šie ir mani mīļzariņi,un šis ir Normens.
-Sasveicinies, Normen!-Sveiks!
Vai nav gudrinieks?
-Bet nedrīkstam tērēt laiku.-Atā, Normen!
Sveiks!
-Šī noteikti ir Zandras gulta.-Ei!
Rokas nost no manām mantām, cilvēk!
Onaira, saku vēlreiz...
Ak vai! Tie ir Blips un Onaira.
Viņi nedrīkst uzzināt, ka esi cilvēks,tāpēc centies būt mazāk cilvēcisks!
Jā, un vairāk gariņisks.
Nē! Mazāk cilvēcisks!
Perfekti. Nekusties!
Sveiki, garie!
-Gariņi.-Gariņi.
Tas ir Vilkuzēns.
Viņš ir jauniņais,un viņš nekādā gadījumā nav cilvēks.
Pag, ko?
Es arī viņa jokus nesaprotu.
Dodiet mums mirkli laika!
Man liekas, ka izdevās ļoti labi.
Asniņ, tas bija briesmīgi.
Vai nesaproti, kas notiks,ja kāds uzzinās, ka viņš ir cilvēks?
Profesors Lukskrāfts viņu aizsūtīs mājās.
Bet vēl svarīgāk: mums būs nepatikšanas.
Bet es nevaru tagad atgriezties.
Man patīk būt te ar jumsun Pūkaini, un Normenu.
Sveiks!
Lūdzu, iemāciet man iederētiesun būt gariņam, lai varu palikt.
Ieklausies, cilvēk,jo mēs to stāstīsim tikai vienreiz.
Šī ir Fabrika. Tā atrodas Zemes centrā.
-Te mēs dzīvojam un strādājam...-Radāt lietas manai pasaulei.
Tā nav tava pasaule, cilvēk.
Gariņi radīja jau sen,pirms ieradāties jūs, uzvedoties tā,
it kā viss jums piederētu.
Bet jā - te mēs radām lietas pasaulei.
Tas ir lieliski! Man patīk radīt lietas.
Es visu laiku kaut ko taisu.
-Piemēram, ko?-Piemēram, šo.
Jā, man patīk.
Kas tas ir?
Es to saucu par Gaišredzības cepuri.Tā ļauj sajust citu domas.
Es sajūtu, ka Zandra ir ļoti dusmīga.
Ei! Tā darbojas.
Tā nedarbojas.
Kas par troksni?
Ak nē! Es pavisam aizmirsu.
Zvaigznes pārbaudījums!Zvaigznes pārbaudījums!
Mēs dzirdējām,ka šajā guļamistabā ir jauns gariņš.
Jā. Tas esmu es.
Tu esi dīvaina izskata gariņš.
Ko tu gribi, Talija?
Viņam jāveic Zvaigznes pārbaudījums.
Kas tas ir?
Zvaigznes pārbaudījumsir sensena tradīcija.
Pirmajā naktī to mēģina veiktkatrs jaunais gariņš.
Tev tikai jāizlavās ārā,
jātiek garām sargam,jāšķērso ezers, jāuzkāpj tornī,
jāielien Zvaigznes radības midzenī,to nepamodinot,
jāpaņem zvaigzne un jāatnes atpakaļ.
-Vai teici "Zvaigznes radība"?-Tieši tā.
Tas gariņš, kurš atgriežas ar zvaigzni,
var to lepni piekārtpie guļamistabas griestiem.
Bet es nevienu zvaigzni tur neredzu.
Es arī ne.
Tikai vislabākie gariņiatgriežas ar zvaigzni.
Vilkuzēn, tu nespēsi to izdarītbez gariņa spējām.
Turklāt tev bija jāuzvedas neuzkrītoši.
Bet man bija arī jāiederas, vai ne?
Ja pirmajā naktī to dara visi gariņi,
vai arī man tas nebūtu jādara?
-Es to izdarīšu!-Jā! Aiziet!
Pie reizes dabūšu mumsvienu no tām zvaigznēm.
Izlavīties no guļamistabas. Darīts.
Tikt garām sargiem un šķērsot tiltu.
Viņš nekad netiks pāri ezeram.
-Tiks gan.-Ja? Kā?
Kādas spējas viņam ir?
Viņam ir cepure!
Cepure.
Zandra, varbūt tev vajadzēja cepuri,kad tu veici šo pārbaudījumu.
Vai viņš nevar pārlidot pāri?
Ne visi prot lidot, Onaira!
-Jē! Jē, Vilkuzēn!-Jā! Aiziet, Vilcēn!
Kā gan mēs tiksim tur augšā?
Varbūt es varētu izgatavot raķešsomu.
Kas ir ieradies manā miteklī?
Parādies!
Tas esmu...
es, Lielais vilks.
Lielais vilks?
Un kādēļ esi ieradies manā miteklī...neaicināts?
Es gribu zvaigzni, lūdzu.
Lielais vilks, es tā pieņemu.
Labvakar!
Esi atnācispēc vienas no manām zvīņām, ja?
Tāpat kā pārējie.
Bet tu neesi tāds pats kā pārējie, vai ne?
Esmu gan.
Tu izliecies par to, kas neesi.
Virszemes būtne!
Cilvēki zvaigžņu gaismujau ir apslāpējuši.
Nu gribi nozagt manējo?
Jūs visi esat vienādi.
Ei, pagaidi!
Ak nē!
Ņiprs, ko?
Lūdzu! Man vajag zvaigzni.
Kāpēc tev to vajag?
Lai man nebūtu jāatgriežas mājās.
Labi, Lielais vilks.
-Vēl tiksimies.-Ko?
Nē!
Viņš to paveica!
Asniņ? Asniņ! Tev nekas nekait?
Vai tu to redzēji, Zandra? Viņš lidoja!
Laikam esi sasitis galvu.
Tas pierāda, ka viņš ir gariņš,
jo esmu gandrīz pārliecināts,ka cilvēki nelido.
Vai viņš nav vislabākais?
-Jā!-Jā!
-Malacis.-Jā!
Tev izdevās!
Jā!
Vilcēn, pabeigsim ekskursiju!
Šī ir tava gulta.
Tev vajadzēs to izrotāt.Iesākumam vari ņemt šo.
Tu to izgatavoji... man?
Protams. Kam tad draugi domāti?
Es nezinu.
Man laikam iepriekš draugu nav bijis.
Mīļo mamm!
Tev bija taisnība.Šoreiz tiešām ir citādi.
Man šķiet, ka šī ir mana īstā vieta.
Vai tas tiešām varētu būt viņš?
3. NODAĻA
"Kurā Vilkuzēns rada aplamību"
-Tā bija!-Nebija.
-Bija.-Nebija!
Bija, bija, bija!
Asniņ, viņš nelidoja. Tev droši viensūna bija iekritusi acī vai kas.
Sūna? Vilcēn, pasaki viņai!
Piedod, Asniņ!Es tiešām nezinu, kas notika.
Tas šķiet kā miglā.
Kas šīs visas par durvīm?
Tās ved uz laboratorijām,un katra laboratorija ir citāda.
Ā, laboratorijas,kur jūs visu izgatavojat.
Nu, to dara pieaugušie gariņi.
Mēs vēl mācāmies, taču varam palīdzēt.
Šodien mēs būsimpie profesora Lapina Trušbēdža.
Forši. Ko mēs taisīsim?
-Haizivis?-Ko labāku.
-Lavu?-Ko labāku.
Haizivis, kas peld caur lavu?
Ko labāku!
Truši!
Cēli radījumi. Izturīgi, neatlaidīgi.
Atvainojiet!
Profesor Tru-si...
Profesors Trušbēdzis.
-Jā. Es prātoju...-Kātoji? Kātoji uz kurieni?
Cerams, nekātoji prom.Ar kātošanu jābūt uzmanīgam.
Tā! Pietiek!
Nebūs nekādas kātošanas.
Es gribu,lai turaties kopā un sekojat man.
Ne tik tuvu, lūdzams.
Oho!
Forši! Slaims! Man patīk slaims.
Tas nav slaims. Tas ir Dievišķais māls.
No tā veido dzīvās radības.
Šodien taisīsim baltastes trušus.5673. lappuse.
Atcerieties!Rūpīgi ievērojiet norādījumus,
un, ja kādam mani vajag...
būšu savā kastē.
Man vajadzēs vairāk māla.
Vairāk māla?Ir jāizmanto precīzi noteiktais daudzums.
-Bet man pietrūkst spārniem.-Spārniem?
Trušiem nav spārnu.
Manam ir. Re!
Ir arī ragi un dažas papildu kājas.
Kas ir tas?
Tas ir salūts.
Tas ir sprādzelīgs trusis.
Izskatu mainīt nedrīkst.Gariņu rokasgrāmata ir svēta.
Norādījumi jāievēro līdz pēdējam sīkumam.
-Tu tagad taisi aplamību.-Ko?
Aplamību. Tā mēs saucam tās lietas,kuras neizdodas, kā vajag.
Kā jūs šo mīlīgo sejiņuvarat saukt par aplamību?
Saukšu viņu par Hoptonu.
Tā. Vai visi pabeiguši?Vai ausu garumu pārbaudījāt?
Tagad smalkais darbiņš.
Lai savus trušus atdzīvinātu,
jums jāliek lietā Fabrikas radošais gars.
Pareizi. Koncentrējieties!
Uzmanīgi.
Atcerieties:jums savam trusim tiešām jātic.
Ko tad tu gaidīji?Es visu laiku saku, ka tu neesi gariņš.
Bija vērts pamēģināt.
Redzi, Asniņ?
Nezinu, ko tu domā, ka vakar redzēji.
Zandra...
-Bet tikai gariņi spēj pār...-Zandra!
Ko, Asniņ?
Ko? Bet kā? Vai to izdarīji tu?
Es nezinu.
Profesor Trušbēdzi? Profesor Trušbēdzi!
Jā? Ak, manu ūsiņ! Kas tas tāds?
Tā. Bez panikas!
Visi izliecieties beigti!
Ei! Kas vainas?
Viss kārtībā.
-Jā, tas bēgs.-Es noķeršu.
Pagaidi!
Asniņ, laid vaļā!
Viss tiek kontrolēts.
Tieši tāpēc mēs ievērojam norādījumus.
Labs Hoptons!
Asniņ!
Vai tiešām bija jādod viņam adatas?
Piedod!
Nē! Tas portāls ved uz virszemi.
Ak nē! Viņš dodas uz Žagu laboratoriju.
Tiš, žagulēni! Tiš! Tiš!
Zandra! Palīdzi man ar šo kasti!
Tas viņu mazliet nomierinās.
Es teicu, ka viss tiek kontrolēts.
Ko darīsim tagad?
Aiznesīsim viņu uz Aplamību cietumu.
Uz Aplamību cietumu?
Bet tas izklausās šausmīgiun Hoptons nav aplamība.
Vismaz tā nebija domāts.
Tas nekad nav tā domāts.
Neviens aplamības netaisa tīšām,bet re, kāds viņa dēļ juceklis.
Tā būs labāk.
Šis ir Aplamību cietums?
Vai tas ir grifs?
Un tur ir zaķelopes un spārnotais drakons.
Visi - aplamības.
Tu domā,ka šie radījumi ir kaut kādas kļūdas?
Tie ir apbrīnojami!Daudz labāki, nekā tiem vajadzēja būt.
Aizveriet vārtus!
Aizveriet vārtusun turiet tos ciet, draugi!
Nu taču! Kontrolei jābūt.
Jūs tos izlaidīsiet laukā!
Un tieši tad, kad cilvēkibeidzot pārstājuši ticēt pūķiem.
Vai jūs te strādājat?
Protams, strādāju, mazais.
Esmu uzraugs. Jūsu rīcībā!
Tātad jūs rūpējaties par šiem radījumiem?
Jā, dažreiz.Un dažreiz tie rūpējas par mani.
Jā, tā ir.
Nu tad - kas tajā kastē?
Tas ir sprādzelīgs trusis.Viņš tur augšā neiederējās.
Bet domāju, ka te lejā viņam patiks.
Nu... Paliec sveiks!
Ak tu dieniņ! Tādu redzu pirmo reizi.
Paskat tik!
Mazajam palaidnim tikai vajadzēja vietu,kur nolaist tvaiku.
Viņš nemaz nebēga.Tikai negribēja nevienam nodarīt pāri.
Un kā viņu sauc -to jūsu sprādzelīgo garausi?
-Lūdzu, pasakiet!-Viņu sauc...
Hoptons.
Laikam jau aplamības var būt foršas.
Žēl tikai, ka neviensšos skaistos radījumus nevar apskatīt.
Tulkojusi Inguna Puķīte