2 SKYRIUS
„Kuriame Vilkius gauna lovą“
Tuoj ateisime.
Neatsimerk. Atsimerk!
Oho!
Viską tau aprodysime.
Čia - Pypsiaus lova,
čia - Onairos lova,
o čia - mano lova.
O čia - mano stalas,
čia mano augintinės šakelės,o čia - Normanas.
- Pasisveikink, Normanai.- Labas.
Argi jis ne gudrus?
- Bet negalime gaišti.- Viso, Normanai!
Labas.
- Čia turbūt Zandros lova.- Ei!
Šalin rankas nuo mano daiktų, žmogau.
Onaira, dar kartą…
Po paraliais! Ten Pypsius su Onaira.
Jie negali sužinoti, kad esi žmogus,todėl stenkis nebūti panašus į žmogų.
Taip, būk panašesnis į elfą.
Ne! Ne toks žmogiškas.
Puiku! Nejudėk.
Sveiki, bičiuliai elfiai.
- Elfai.- Elfai.
Čia Vilkius.
Jis - naujokas ir tikrai nėra žmogus.
Pala, ką?
Aš irgi niekad nesuprantu jo pokštų.
Duokite mums kelias minutes.
Manau, kad puikiai sekėsi.
Ūgli, tai buvo siaubinga.
Argi nesupranti, kas nutiks, jei kas norssužinos, kad jis - žmogus?
Profesorius Lukskraftas išsiųs jį namo.
O svarbiausia, mes įkliūsime į bėdą.
Bet aš negaliu dabar grįžti.
Man patinka būti čia su jumis,Pūkiu ir Normanu.
Labas.
Prašau, išmokykite mane pritaptiir būti elfu, kad galėčiau likti.
Klausyk, žmogau,nes mes tai peržvelgsime tik kartą.
Čia yra Fabrikas. Jis - Žemės viduryje.
- Čia mes gyvename, dirbame ir…- Viską kuriate mano pasauliui.
Tai ne tavo pasaulis, žmogau.
Elfai viską kūrė gerokai prieš tai,kai pasirodei tu
ir pasijutai šeimininku.
Bet, taip, čia mesviską kuriame pasauliui.
Nuostabu. Man patinka kurti.
Aš visąlaik ką nors meistrauju.
- Pavyzdžiui?- Pavyzdžiui, tai.
Taip, man patinka.
Kas čia?
Aš ją vadinu Aiškiaregystės kepure.Ji leidžia pajusti svetimas mintis.
Jaučiu, kad Zandra niršta.
Ji veikia.
Neveikia.
Kas čia per triukšmas?
O ne. Visai pamiršau.
Žvaigždžių išbandymas!
Girdėjome, kad bendrabutyjeatsirado naujas elfas.
Taip. Tai aš.
Tu - keistos išvaizdos elfas.
Ko tu nori, Tali?
Metas jo žvaigždžių išbandymui.
Kas tai?
Žvaigždžių išbandymas - sena tradicija.
Visi nauji elfai jį laiko pirmąjį vakarą.
Tau tereikia išsėlinti į lauką,
praeiti pro sargybinį,įveikti ežerą, įlipti į bokštą,
įsėlinti į Žvaigždžių padaro lizdą,bet jo nepažadinti,
pačiupti žvaigždę ir parnešti ją čia.
- Sakei „Žvaigždžių padaro“?- Būtent.
Elfai, parnešę žvaigždę,
gali išdidžiai ją pakabintiant bendrabučio lubų.
Bet nematau ten nė vienos žvaigždės.
Aš taip pat.
Tik geriausi elfai parneša žvaigždę.
Vilkiau, tau tikrai nepavyksbe elfiškų galių.
Be to, tu turėtum nekristi į akis.
Bet aš taip pat turėčiau pritapti, ar ne?
Jei visi elfai tai daro pirmąją naktį,
argi ir aš neturėčiau to padaryti?
- Aš eisiu!- Taip! Pirmyn!
O nuėjęs paimsiu ir atnešiu mums žvaigždę.
Išsėlinti iš bendrabučio - padaryta.
Praeiti pro sargybinius ir įveikti ežerą.
Jis niekad neįveiks ežero.
- Įveiks.- Tikrai? Kaip?
Kokių jis turi galių?
Jis turi kepurę!
Kepurę.
Zandra, gal ir tau reikėjo kepurės,kai laikei išbandymą.
Argi jis negali persiirti?
Ne visi gali plūduriuoti, Onaira!
- Taip! Valio, Vilkiau!- Taip! Pirmyn, Vilkiau!
Kaip mes ten pakilsime?
Gal galėčiau sumeistrauti skraidyklę.
Kas įžengė į mano rūmus?
Pasirodyk.
Čia…
Aš, Didysis vilkas.
Didysis vilkas?
Kodėl nekviestas atėjai į mano rūmus?
Aš norėčiau žvaigždės, jei galima.
Spėju, tu - Didysis vilkas?
Labas.
Atėjai paimti vieno iš mano žvynų, tiesa?
Visai kaip kiti.
Bet tu - ne toks kaip kiti, ar ne?
Toks.
Apsimeti tuo, kuo nesi.
Paviršiaus gyventojas!
Žmonės jau užtemdė žvaigždžių šviesą.
O dabar nori pavogti maniškę?
Jūs visi vienodi.
Ei, palauk!
O, ne!
Tu - atkaklus?
Prašau. Man reikia žvaigždės.
Kam gi tau jos reikia?
Tam, kad nereikėtų grįžti namo.
Gerai, Didysis vilke.
- Iki pasimatymo.- Ką?
Ne!
Jam pavyko!
Ūgli? Ūgli! Neužsigavai?
Matei, Zandra? Jis skrido!
Man atrodo, kad susitrenkei galvą.
Tai įrodo, kad jis - elfas,
nes esu beveik tikras,jog žmonės negali skraidyti.
Argi jis ne pats geriausias?
- Taip!- Taip!
- Šaunuolis!- Taip!
Tau pavyko!
Taip!
Vilkiau, metas užbaigti ekskursiją.
Čia - tavo lova.
Turėsi ją papuošti. Šis tas pradžiai.
Tu jį padarei man?
Žinoma. Kam dar reikalingi draugai?
Nežinau.
Ko gero, nesu turėjęs draugų.
Brangi mamyte,
Buvai teisi. Šįkart tikrai viskas kitaip.
Manau, kad atsidūriau ten,kur ir turėčiau būti.
Ar gali būti, kad tai - jis?
3 SKYRIUS
„Kuriame Vilkius apsirinka“
- Jis skrido!- Neskrido.
- Skrido.- Neskrido!
Skrido!
Ūgli, jis neskrido. Tau turbūtį akis įkrito samana ar panašiai.
Samana? Vilkiau, pasakyk jai.
Atleisk, Ūgli.Aš išties nežinau, kas nutiko.
Viskas tarsi susiliejo.
Ei, kodėl čia tiek durų?
Jos veda į laboratorijas,o visos laboratorijos - skirtingos.
Laboratorijose viską gaminate.
Gamina suaugę elfai.
Mes dar mokomės, bet mums leidžia padėti.
Šiandien padėsime profesoriuiTriušėnui Greitakojui.
Jėga. Ką gaminsime?
- Ryklius?- Geriau.
- Lavą?- Geriau.
Lavoje plaukiojančius ryklius?
Geriau!
Triušius!
Kilnūs padarai. Atsparūs, tvirti.
Atsiprašau.
Profesoriau Grei-ta…
Profesorius Greitakojis.
- Taip. Norėjau paklausti…- Paklausti? Ko paklausti?
Tikiuosi, nieko kvailo.Klausimai gali privirti košės.
Gerai! Gana!
Nebus jokio blaškymosi.
Aš noriu, kad visi laikytumėtėskartu ir sektumėt paskui mane.
Prašyčiau, ne per arti.
Oho.
Jėga! Lipni masė! Man ji patinka.
Čia ne lipni masė.Čia - Dangiškasis molis.
Iš jo lipdome gyvus padarus.
Šiandien lipdysime triušius,puslapis 5 673.
Nepamirškite atidžiaivadovautis taisyklėmis
ir jei kam nors manęs prireiks…
Būsiu savo dėžėje.
Man reikės daugiau molio.
Daugiau molio? Turėtum turėtilygiai tiek, kiek reikia.
- Turiu nulipdyti sparnus.- Sparnus?
Triušiai neturi sparnų.
Maniškis turi. Žiūrėk.
Taip pat ragusir kelias papildomas letenas.
Kas čia?
Čia fejerverkai.
Tai - sproginėjantis triušis.
Negali tiesiog pakeisti dizaino.Elfų vadovėlis - šventas.
Turėtum griežtai laikytis nurodymų.
- Tu tik padarysi kliurką.- Ką?
Kliurką. Taip vadiname dalykus,kurie neišeina taip, kaip reikia.
Kaip gali žiūrėtiį šį mielą snukelį ir vadinti jį kliurka?
Pavadinsiu ją Šokliuke.
Gerai. Visi pasiruošę?Dar sykį patikrinote ausų ilgį?
Dabar - subtilioji dalis.
Tam, kad atgaivintumėte triušius,
turėsite pasitelktikūrybišką Fabriko dvasią.
Teisingai. Susikaupkite.
Atsargiai.
Atminkite, turiteišties tikėti savo triušiu.
Ko tu tikėjaisi?Visąlaik kartoju, tu nesi elfas.
Verta buvo pamėginti.
Matai, Ūgli?
Nežinau, ką galvojai, kad matei vakar.
Zandra…
- Bet tik elfai sugeba…- Zandra!
Ką, Ūgli?
Ką? Bet kaip? Tu ją atgaivinai?
Aš nežinau.
Profesoriau Greitakoji?Profesoriau Greitakoji!
Taip? O, po šimts ūsų! Kas čia?
Gerai. Nepulkite į paniką!
Visi apsimeskite mirusiais.
Ei. Kas negerai?
Viskas gerai.
- Taip, ji spruks.- Aš ją sugausiu!
Palauk!
Ūgli, paleisk ją!
Viskas kontroliuojama!
Todėl ir laikomės taisyklių.
Gera Šokliukė!
Ūgli!
Ar tikrai reikėjo sukurti jai dyglius?
Atsiprašau.
O, ne! Portalas veda į paviršių.
O, ne. Ji bėga į Žagsulių laboratoriją.
Šiū, žagsuliukai! Šiū!
Ei, Zandra. Padėk pakelti dėžę.
Tai turėtų ją apraminti.
Sakiau, kad viską kontroliuoju.
Ką dabar darysime?
Nunešime ją į Kliurkų požemį.
Kliurkų požemį?
Skamba siaubingai,o Šokliukė - ne kliurka.
Bent jau neturėjo tokia būti.
Niekas tokių tyčia nedaro.
Niekas nedaro kliurkų tyčia,bet pažiūrėk, kiek ji prikrėtė eibių.
Taip bus geriausia.
Čia - Kliurkų požemis?
Ten - grifinas?
O ten - šakalopė ir sparnuotas drakonas.
Visi - kliurkos.
Manai, šie padarai -kažkokios tai klaidos?
Jie nuostabūs! Daug geresni už tuos,kuriais turėjo būti.
Uždarykite vartus!
Uždarykite tuos vartusir neatidarykite, bičiuliai!
Liaukitės. Reikia valdyti padėtį.
Jūs visus juos išleisit!
Ir kaip tik tada, kai žmonėsliovėsi tikėję drakonais.
Jūs čia dirbate?
Žinoma, dirbu, mažyli.
Aš - gyvūnų prižiūrėtojas,jūsų paslaugoms.
Tai jūs prižiūrite šiuos padarus?
Taip, kartais.O kartais jie prižiūri mane.
Taip, prižiūrite.
Na, kas gi toje dėžėje?
Čia - sproginėjanti triušiukė.Ten ji nepritapo.
Bet manau, kad čia jai patiks.
Na, tada sudie.
Nieko sau! Tokios dar nesu matęs.
Tik pažiūrėkit.
Mažajai išdykėlei tereikėjo vietos,kad nuleistų garą.
Ji nebandė pabėgti.Ji tik nenorėjo nieko sužeisti.
Tai kaip vadinasita tavo sproginėjanti šoklė?
- Prašau, pasakyk.- Ji vardu…
Šokliukė.
Turbūt kliurkos gali būti šaunios.
Gaila, kad niekasnemato šių nuostabių padarų.
Išvertė Sandra Siaurodinė