‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אז מה דעתכן?‬
‫שניכנס?‬
‫ובכן, אם עליי להיכנס‬ ‫לתוך השער ל"ארץ למה לא",‬
‫בהחלט לא אעשה זאת בעצתו של עכברוש מדבר.‬
‫נשמע הגיוני. איך פינק יודע על כל זה בכלל?‬
‫ומה עוד הוא לא מספר לנו?‬
‫אולי זה רק תכסיס!‬
‫צריך לחקור אותו. עכשיו.‬
‫בליין.‬
‫אל תעני!‬ ‫-אל תיכנסי לזה.‬
‫אל תעני.‬
‫שלום, בליין, מה נשמע?‬
‫- כדורת דלועים -‬
‫אני בחלקת הדלועים‬
‫ומתכוננת לאירוע הדלועים הערב.‬
‫ואני לא רואה אתכן…‬
‫בשום מקום.‬
‫אוי, נכון!‬
‫הצענו לעזור באירוע הדלועים השנתי‬ ‫של המנהל מקיי.‬
‫אנחנו לא יכולות ללכת לשם.‬
‫את יודעת עד כמה‬ ‫הכדורת חשובה למנהל מקיי, נכון?‬
‫הדחלילים לא יציבו את עצמם.‬
‫אני לא רוצה ללכת.‬
‫הדחלילים עם ראש הדלעת מפחידים מאוד.‬
‫ועלינו לטפל בעכברוש מדבר.‬ ‫-נכון, אבל אני לא יכולה להגיד לה את זה.‬
‫לא!‬
‫בסדר, בליין, אנחנו באות.‬ ‫-לא.‬
‫זה תוקע לנו את התוכניות.‬
‫אם רק היינו יכולות‬ ‫להיות בשני מקומות בו זמנית.‬
‫מי אומר שאנחנו לא יכולות?‬
‫כן! "התחזו עד שתצליחו"!‬
‫הכישוף הזה יוצר כפילים‬ ‫שנראים בדיוק כמו המקור.‬
‫בזמן שהם יעשו‬ ‫את העבודה שלנו, נמצא את פינק.‬
‫אני אוהבת את הכיוון,‬
‫אבל לא בדיוק הצלחנו‬ ‫בכשפים בבית הספר אתמול.‬
‫אין לנו זמן להתמקד בעבר.‬
‫"במקום שבו הייתה אחת,‬ ‫שתיים יהיו, אך לא שלוש.‬
‫היכנסו לעולם הזה, מכף רגל ועד ראש."‬
‫הן נראות קצת…‬
‫מוזרות.‬
‫אני לא רוצה להיראות כך בפומבי.‬
‫אנחנו חייבות למצוא את פינק‬ ‫ולהבין מהו השער הזה.‬
‫הן יהיו אנחנו, אנחנו נהיה חתולות‬ ‫ואיש לא ידע את האמת.‬
‫אתן מוכנות ללכת לאירוע הדלועים?‬
‫דלעת!‬ ‫-דלעת!‬
‫אוי ואבוי…‬
‫דלעת!‬ ‫-דלעת!‬
‫אני יודעת שאמרתי שצריך למצוא את פינק,‬ ‫אבל נראה שהתוכנית החדשה הזאת‬
‫תגרום לנו בעיות רבות.‬
‫נוכל לפתור בעזרת קסם כל בעיה שתצוץ.‬
‫תראו מה עשינו כרגע!‬
‫כן, אם את אומרת.‬
‫שלום, ווילה. אני ווילה.‬ ‫נעים להכיר אותך, ווילה.‬
‫ווילה, את רוצה שנבלה ביחד היום,‬ ‫או להישאר לבדך בווילה?‬
‫כן.‬
‫מה כבר יכול להשתבש?‬
‫טוב, בנות, תקשיבו.‬
‫אתן הולכות לעבוד באירוע הדלועים‬ ‫ואנחנו נטפל בעניינים חשובים של חתולות.‬
‫הבנתן?‬
‫הבנו וכרענו!‬
‫בסדר, הנחירה הזאת לא מגניבה.‬
‫תקשיבו, אתן צריכות רק להתרכז, בסדר?‬
‫תהיו נורמליות…‬
‫כמונו.‬
‫אין בעיה.‬
‫אנחנו האח-עופות!‬
‫האח-עופות!‬ ‫-האח-עופות!‬
‫אחשפות. אנחנו האחשפות.‬
‫הגיגיות!‬
‫אנחנו אוהבות לכבס בגיגיות!‬
‫גיגיות!‬ ‫-משם, בנות.‬
‫אנחנו הגיגיות!‬
‫גיגיות.‬
‫בואי כבר!‬
‫בסדר. כעת נמצא את פינק.‬
‫העיתוי אינו מושלם.‬ ‫ אני מעדיפה להיות בבית עכשיו‬
‫ולחטט בציפורני הרגליים שלי‬ ‫או משהו כיפי יותר מזה, אבל…‬
‫תתכופפו! ניל נמצא בפנים.‬ ‫-מה?!‬
‫סליחה, למה אתה משתיק אותי בגלל ניל?‬
‫כי עד עתה, הילדה שלו הערימה על כולנו.‬
‫קשה לתפוס אותה יותר מאשר‬ ‫סלמנדרות מנוקדות על בול עץ חלקלק.‬
‫לכן נתפוס מישהו שקל יותר לתפוס אותו,‬
‫מישהו שיפתה אותה לבוא אלינו.‬
‫הנקניקיות מוכנות!‬
‫נקנוקיות.‬
‫את מי?‬
‫את ניל.‬
‫יש לי נקניקיות.‬
‫נקנוקיות. זה הזמן לנקנוקיות.‬
‫את בטוחה שזה רעיון טוב?‬
‫למישהי יש רעיון טוב יותר?‬
‫שלום, אבא'לה.‬ ‫אנחנו הולכות לקשט באירוע הדלועים.‬
‫אבא'לה?‬
‫לא קראת לי אבא'לה מאז שהיית בת שלוש.‬
‫אני הייתי בת שלוש?‬
‫אתן רואות? מה כבר יכול להשתבש?‬
‫אם מדברים על זמנים עברו,‬
‫אתמול עדיין מטושטש לי קצת, אתן יודעות.‬
‫אתן יודעות, כזה…‬
‫אני לא יודע. אתן זוכרות?‬ ‫-אפשר לקבל גזר, בבקשה?‬
‫גזר? כן. במקרר. תתכבדי.‬
‫בכל אופן, כמו שאמרתי,‬
‫אתן יודעות,‬ ‫יש לכן תחושה שמשהו מוזר קצת? או…‬
‫אתן מרגישות מוזר?‬
‫מוזר? לא. לא אנחנו.‬
‫לא.‬
‫בסדר. היי, הכנתי נקניקיות. אתן רעבות?‬
‫נקניקיות?‬
‫אנחנו באות, פינק.‬
‫האחשפות זקוקות לתשובות.‬
‫אוף וידרזן.‬
‫סיונארה.‬ ‫-אורבואר.‬
‫ראש טוב.‬
‫אני מבין!‬
‫זה אחד מימי הבדיחות ההם, כן?‬ ‫אני אשתף פעולה.‬
‫אוי ואבוי!‬
‫חלקת הדלועים!‬ ‫-חלקת הדלועים!‬
‫אני אוהבת אצבעות עוף.‬
‫אופניים! אני אנהג.‬
‫אני אהיה מקדימה!‬ ‫-אני מאחור.‬
‫אתן רוצות טרמפ?‬ ‫-טרמפ!‬
‫טרמפ!‬ ‫-טרמפ!‬
‫וויאט, תפוס אותן.‬
‫אנחנו נתפוס את האב.‬
‫אתה תתפוס את ווילה וידידותיה‬ ‫ותחזיק את כולן במקום אחד.‬
‫אל תאכזב אותנו שוב.‬
‫אני לא יודעת. לדעתי יש לו סיכוי של 50-50.‬ ‫-נדיב מצידך.‬
‫המקום הזה הפך להיות מצמרר יותר‬ ‫מאשר בפעם הקודמת שהיינו פה…‬
‫או שרק נדמה לי?‬
‫לא נראה לי שרק נדמה לך,‬ ‫אבל טוב שאנחנו אמיצות, נכון?‬
‫בואו נעשה זאת ודי. קדימה.‬
‫את רואה מה שאני רואה?‬
‫בסדר.‬
‫בנות, אפשר לדבר איתכן לרגע?‬ ‫או דקה? או שנייה?‬
‫זאת מגרפה.‬
‫בנות, יש גבול דק בין כיף‬
‫לבין תוהו ובוהו.‬
‫אני חושש שאתן לא מתייחסות לזה ברצינות.‬
‫אני יכול להיות בטוח‬ ‫ששלושתכן שתהיו ממוקדות כמוני?‬
‫אני אפרש את זה בתור "כן".‬
‫יופי, שיחה טובה.‬
‫תיזהרו מהמגרפה.‬
‫- "חנות ממתקים מימים ימימה" -‬
‫מה בשם כל הטחבים…?‬
‫ממתקים!‬
‫הוא חייב למכור דווקא ממתקים בחנות שלו?‬
‫מתאים לניל.‬
‫כל עוד הממתקים לא ייגעו בנו, נהיה בסדר.‬
‫וזה, ידידתי…‬
‫- "פלסטיק פנטסטיק" -‬
‫הוא בדיוק מה שאנחנו צריכות.‬ ‫-חנות רהיטים. כן.‬
‫למה?‬ ‫-בואי פשוט נלך ודי.‬
‫אנחנו מסוגלות לעשות את זה.‬ ‫-אני לגמרי לא משקשקת כרגע.‬
‫אתן מחפשות משהו?‬
‫באתן כדי למסור את הקמע?‬
‫ידעתי שתחשבו בהיגיון, בסופו של דבר.‬
‫אנחנו לא רוצות בעיות. באנו אל העכברוש.‬
‫אוי, אין לכן זמן לחלב ולסרדינים?‬
‫אל תעמדי בדרכנו.‬
‫באמת נראה לך שתוכלי‬ ‫להתמודד עם שלושה בני אדם?‬
‫אה, כן.‬
‫זה.‬
‫"הינה חרוז קטן בשבילכן,‬ ‫הישארו לעת עתה בצורתכן.‬
‫ללא ידיים ותנועות קסומות,‬ ‫היו פשוט רק חתולות."‬
‫מה עשית לנו?!‬
‫רק דאגתי לכך שלא יהיה לכן יתרון עליי.‬
‫נשוב לצורתנו, לא פחות ולא יותר!‬
‫למה זה לא פועל?‬
‫אנחנו אמורות להשתנות בחזרה!‬
‫אתן ממש תאהבו את הכישוף הבא.‬
‫צורה טובה יותר תופיע כאן,‬ ‫במקום חתולה אהיה דורבן.‬
‫תברחו!‬
‫זה מתחיל להיות כיפי.‬
‫למה להפריע לעכברוש לנמנם? על מה כל המהומה?‬
‫למה את דורבן?‬
‫זה רק משחק קטן עם הפולשות שלנו.‬
‫והפרס הוא הקמע.‬
‫הקמע?‬
‫אוי, לא.‬
‫סטרייק!‬
‫-סטרייק!‬
‫טוב, אירוע הדלועים השנתי מתחיל עכשיו!‬
‫כן!‬
‫עכשיו!‬ ‫-כן, עכשיו. וכעת תורכן, בנות, אז…‬
‫תפקידכן הוא להציב את המטרות מחדש‬ ‫בין כל סיבוב לזה שאחריו.‬
‫אתן יודעות, לגרום לדחלילים לחזור לחיים.‬
‫זה הולך להיות מהיר, אז… זוזו!‬
‫זוזו!‬
‫נגרום לדחלילים להתעורר לחיים.‬
‫ווילה, את מכשפה.‬ ‫תגרמי לדחלילים להתעורר לחיים.‬
‫בסדר.‬
‫זה הזמן להתעורר לחיים,‬ ‫לרקוד, לרדוף ולהפחיד אנשים.‬
‫אברקדברה!‬
‫ווילה, אני מנסה‬ ‫למצוא הזדמנות לדבר איתך כבר כל היום.‬
‫יש משהו…‬
‫ממש מגניב שאני צריך להראות לך בתוך האסם.‬ ‫בואי אחריי.‬
‫אבוא אחריך!‬
‫מה זה…?‬
‫לא תתפוס אותי!‬
‫בהצלחה!‬ ‫-בהצלחה!‬
‫היכנסו, ברוכות הבאות.‬ ‫-שלום.‬
‫שלום, יש לכן מזל,‬ ‫אנחנו מחלקים דגימות חינם היום.‬
‫אולי סוכריית פטל על מקל תעניין אתכן?‬
‫אני מצטערת.‬
‫היא חולה בסוכרת.‬
‫יש לנו גם הרבה ממתקים נטולי סוכר.‬
‫אפשר לקחת את המעילים שלכן?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫הסתכלו סביב. יש כאן המון פינוקים טעימים.‬ ‫ואם תזדקקו למשהו, תגידו לי.‬
‫בואי נתפוס אותו!‬
‫כבר נפגשנו בעבר?‬
‫אתן נראות ממש מוכרות.‬
‫זה בטח רק דז'ה וו.‬
‫הזיכרון שלי די מעורפל לאחרונה.‬
‫שלום, היכנסו, מה שלומכם?‬ ‫-אפשר לקבל קצת ממתקים?‬
‫זה יום ההולדת שלך, נכון?‬ ‫יש לי משהו מיוחד בשבילך.‬
‫כן, נראה לי שזה יצריך קצת זמן.‬ ‫-בסדר.‬
‫פרחחיות קטנות שכמותכן.‬
‫ברלה, ברלה, צא החוצה.‬
‫זה לא מתקדם כפי שתכננתי.‬
‫ידעתי שאסור לנו לסמוך על המכרסם ההוא.‬
‫לא נוכל להסתתר לנצח.‬
‫אנחנו שלוש והיא רק אחת.‬
‫מאוחר מדי לחזור ופשוט לזנק לתוך השער?‬
‫לדעתי זאת האפשרות הכי טובה כרגע.‬
‫מצאתי! אם לא נוכל להשתמש בקסם שלנו,‬
‫נשתמש בשלה.‬
‫מה?‬
‫בואו איתי.‬
‫דחליל כדורת.‬ ‫-התייצב מחדש.‬
‫בנות, הדחליל שעבר פה כרגע…‬
‫הכול בסדר?‬
‫בסדר גמור, גברת ג'וניפור.‬
‫כן…‬
‫ווילה, דיברת עם אבא שלך כבר?‬
‫כי לפני שתתחילי לנסות קסמים נוספים,‬ ‫לדעתי ממש כדאי…‬
‫שלום!‬ ‫-שלום!‬
‫לא, זה לא בסדר. זה לא אמור לקרות.‬
‫בנות, הדחליל הזה חי!‬
‫מה עשיתן?‬
‫-מה עשיתן?‬
‫טוב, אתן יודעות מהי התוכנית.‬
‫אני מקווה מאוד שזה יצליח.‬
‫סניק!‬
‫בואי למצוא אותנו!‬
‫אנחנו למטה!‬
‫אנחנו נכנעות!‬
‫בואי לתפוס אותנו, מוזרה קוצנית שכמותך!‬
‫התייאשתן כה מהר?‬
‫אוי, לא. אל תטילי עלינו כישוף. בבקשה?‬
‫הבריחה הסתיימה, ברכיכן התעייפו.‬
‫הביטו בעיניי וכעת תקפאו!‬
‫לוסי, עכשיו!‬
‫לא!‬
‫זה פעל!‬ ‫-הצלחנו!‬
‫הכול חוזר אלייך.‬
‫מה אתן עושות פה?‬ ‫-יש לנו כמה שאלות אליך, פינק.‬
‫ראשית, אנחנו רוצות לדעת מה קורה.‬
‫מהו השער הזה? לאן הוא מוביל?‬
‫אוי ואבוי. אני מקווה‬ ‫שהיא לא יכולה לשמוע אותנו כרגע.‬
‫תראו, אתן זקוקות לעזרה,‬ ‫וזה שיכול לעזור יותר מכול‬
‫נמצא מעבר לשער הזה.‬
‫אבל את צריכה לדאוג יותר בגלל המכשפות כרגע!‬ ‫הן מנסות לתפוס את אבא שלך!‬
‫מה?‬
‫מה הכוונה, מנסות לתפוס את אבא שלי?‬
‫אם היו יכולות לקחת את הקמע,‬ ‫הן היו עושות זאת כבר.‬
‫כלומר שהן זקוקות למשהו‬ ‫שיוכלו להחליף תמורתו.‬
‫משהו כמו…‬
‫מר וורד!‬ ‫-אוי, לא!‬
‫טוב, תכנית חדשה.‬
‫נציל את אבא שלי עכשיו ונחקור את השער מחר.‬
‫אתה יודע איך לבטל את הכישוף של סניק?‬
‫חדר השיקויים, מדף שלישי,‬ ‫חליטה לבני אדם. מהר!‬
‫אבל למה אתה עוזר לנו?‬
‫פשוט לכו!‬
‫אולי תוכלו לעצור אותן עדיין!‬
‫מהר! את רואה אותו?‬
‫שיקויים, שיקויים…‬
‫חבלים של נחשים.‬
‫איפה הוא?‬
‫חליטה לבני אדם. מצאתי!‬
‫יש!‬
‫הינה הוא בא!‬
‫מהר!‬
‫להתראות, לקוחות!‬
‫גבירותיי,‬ ‫אתן בטוחות שלא אוכל לעזור לכן למצוא משהו?‬
‫לא תודה, ניל הנורמלי.‬ ‫-תודה.‬
‫ניל הנורמלי?‬
‫ניל הנורמלי.‬
‫אתן! מכשפות!‬
‫הצילו! שמישהו יעזור לי! מכשפות!‬ ‫-חבלים של שוש, התאחדו,‬
‫ואת ניל לכוד לכדו!‬
‫בנות! בואו!‬
‫חמקתי מהדחליל המפחיד ההוא.‬
‫מה הקטע שלו?‬
‫אתן זוכרות את הדבר המגניב‬ ‫שרציתי להראות לכן?‬
‫הוא כאן. בואו.‬
‫מגניב.‬
‫חכו שם, גבירותיי.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה נשמע נהדר בטירוף!‬
‫לא!‬
‫אנחנו חייבות להגיע לחנות הממתקים!‬ ‫-טוב, ראשית נלך לחנות הממתקים.‬
‫וילה וורד, טפלי בזה מייד.‬
‫אתן הורסות את אירוע הדלועים.‬ ‫-הצילו!‬
‫אסור לכן להעיר דחלילים לחיים!‬
‫אם לא תגידי לאבא שלך שאת מכשפה ברגע זה,‬
‫אני אגיד לו במקומך. תחזור הנה!‬ ‫-אוי, לא!‬
‫ווילה הכפילה בטח הבינה‬ ‫שגם היא יכולה לעשות קסמים.‬
‫אנחנו חייבות למצוא את הכפילות שלנו מהר!‬
‫רגע, תקשיבו.‬
‫אלו…‬
‫אנחנו?‬
‫כשאניף את זרועי ייעלמו הכפילות,‬
‫מהרחובות וגם מהחווה הזאת.‬
‫בואו!‬
‫ניל הנורמלי,‬ ‫אתה משעמם אפילו כשאתה מוחזק בשבי.‬
‫אבא!‬
‫התכוונת לאבא המשעמם הזה, שקשור לכיסא הזה?‬
‫הינה לכן!‬ ‫-לא!‬
‫כן. אני מצטערת, ילדות.‬ ‫זה כבר לא פועל, כי יש לנו בגדי מגן.‬
‫הוא מנסה לומר,‬
‫"תני למכשפות הגדולות והרעות את הקמע,‬ ‫ווילה".‬
‫ווילה, לא! אסור לך!‬
‫דודה ווילמה, לכדתי את שלושתן באסם.‬
‫וויאט?!‬
‫איך שלושתכן יצאתן משם?‬
‫אתה המכשף שרודף אחרינו?‬
‫הפתעה.‬
‫ווילה.‬
‫הקמע, או אבא שלך?‬
‫עכשיו!‬
‫לא! אסור לך, ווילה!‬
‫את רוצה לראות איך אבא שלך מתנדף באוויר?‬
‫לא!‬
‫אז תני לנו אותו.‬
‫הינה הוא.‬
‫וכעת נטפל בכן, שלוש הילדות הטורדניות ו…‬
‫מה?!‬ ‫-חשבתי שעשינו עסקה.‬
‫עסקה עם מכשפות? את בת 12?‬
‫למעשה, הן באמת בנות 12.‬ ‫זה הגיל שלהן, לדעתי.‬
‫אתן יודעות מה? זה מתחיל להיות משעמם.‬ ‫נטפל בכן אחר כך.‬
‫להתראות בקרוב.‬
‫אני מצטערת כל כך.‬
‫זה בסדר, מתוקה.‬
‫הכול בסדר.‬
‫לא.‬
‫לא הכול בסדר.‬
‫הקמע איננו.‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬