ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
ВАЙНДІНГ-ВЕЙ СЕРЕДНЯ ШКОЛА
На його захист, там майже нічого не було.
Як думаєте, чому я записалась сюди?
Не знаю. Не любиш спати?
Щоб зупинити тих відьом,
нам знадобиться багацько зілля прикриття.
Гаразд. Більше діла, менше слів. Уроки починаються через півгодини.
Люсі, ти впевнена, що це правильні інгредієнти?
Це справді волосина тритона?
Волосина тритона чи собаки, хіба є різниця?
Так.
Гаразд. Що далі?
Крок 12. «Помішайте зілля зі словами "Сетус мофіс ін веніфішіус».
Сетус мофіс ін… Що?
Веніфішіус.
Якось так.
Веніфмішермаффер.
Нічого не відбулося.
Ну добре!
Гадаю, нам пора.
Що це? День катастрофи у клубі любителів науки?
Я залишусь у шкільній раді, дякую дуже.
Що відбувається?
Що ви, дивачки, зробили зі мною?
Я виглядаю, як ходяча фрикаделька з очима сови.
Це не добре.
Це теж ні.
-О ні. -О боги.
В людську подобу можете вертатись.
Ти що, заклинаєш мене?
Чому не перетворюється?
Може, тому що ми точно не знаємо, що робимо.
Перетвори мене зараз же!
ЗІЛЛЯ ПРИКРИТТЯ
ГЕНІЙ НА РОБОТІ
Я впевнена, що готувати зілля у науковому клубі проти шкільних правил.
Але, маю визнати, перетворити дітей у котів - це дуже круто.
Говорячи «круто» вам краще мати на увазі «жахливо»!
Ми спробували все, що зазвичай допомагає, але нічого не вийшло.
Гаразд. Добре.
Енциклопедія Відьом.
Гаразд, зілля.
Ви сказали зілля?
Ви використали такі ж інгредієнти?
Ну так, майже.
Коли мова про зілля,
вказівки мають виконуватись точно,
інакше вони не працюватимуть.
Ви створили своє власне, невідоме, інше зілля.
Гадаю, це правильний висновок.
Існують чари, які вертають все, як було?
Я не знайшла. Хочете глянути?
Яка красива.
О боги.
Ого!
Тут є зілля невидимості. Завжди думала, що це міф.
Пані Джуніпер.
-Зосередьтеся. -Так, вибачте.
Повернення.
Ось. Так, це має підійти.
Має?
Має підійти?!
Ви мене бачили?
Гаразд, ми візьмемось за приготування, а ви, коти, почекаєте?
Поквапся, Вілло Ворд!
Гаразд, бувайте.
Ну, я готова допомогти з іншими, відьомськими, завданнями.
«Люба Вілло, запрошуємо тебе після уроків на чай із солодощами.
П.С. Ми живемо у старому будинку на вершині гори».
ВЕСЕЛОГО ГЕЛОВІНУ
Гаразд. Нам вдасться, так?
Сподіваюсь.
Закінчити школу входить в мої плани на життя.
У 12-річної дівчини є плани? Плани на вечір - так, на життя - ні.
Дві чайні ложки висушених шишок.
А тепер покрути амулетом проти годинникової стрілки.
«Повер-повертаю, усе, що я маю, до того помилкового чару».
Це проти годинникової стрілки?
Думаю, це й так працює.
Хіба не було б круто, якби ми ненароком перетворити світ на мафін?
Вибач. Зосередженість. Знаю.
Так.
Гаразд, готові?
Директоре Мак-Кей!
Вілла Ворд створює дивні зілля у клубі любителів науки.
Відбуваються дуже дивні речі.
Вільні наукові експерименти у школі суворо заборонені.
Вони дуже-дуже вільні.
Вона грається у лабораторії із дуже дивним амулетом.
Перепрошую, Ваят.
Так!
Ну нарешті.
Гаразд.
Дуже перепрошуємо за нашу помилку, але ми зараз все повернемо. Піпетка?
-Піпетка. -Піпетка.
Піпетка.
Дякую.
Не підходьте. Я не питиму ніяку блискучу фіолетову рідину.
Чудово й загадково, але, певно, це не добре.
Дівчата, за парти. Ведіть себе як зазвичай. Я розберуся з котами.
Гаразд!
Ну ж бо. Ти перша.
Тихенько, зрозуміла?
Ох, ти така мила.
Ти теж.
Відпустіть мене! І купіть мені крем від зморшок!
Доброго ранку, учні.
Ласкаво прошу до звичайного, нічим не особливого шкільного дня.
Як учнівський президент, я виступаю проти утримання учнів-котів у комірці!
Я зараз же донесу про це директору Мак-Кею.
Так, звичайного.
Що?
Що відбувається? Ми перевертаємось!
Вілло, ми офіційно підійшли до «маю подзвонити твоєму татові»
через усю цю магію. Це вийшло з-під контролю.
Хоч це й круто!
Здається, ми створили перше справжнє зілля.
Отаке-то перше?
І для чого воно?
Для того, щоб заглядати в носи?
Що нам робити?
Вернути все назад.
Добре, що воно не поширюється.
Тут підлога все ще знизу.
Ходімо!
Треба все поставити на місця.
Пані Джуніпер, а Вілла Ворд..?
Що тут таке?
Ну, це весело. Правда?
Я догори дриґом. І не можу піднятись.
Це суперечить законам фізики.
Вілло Ворд!
Моя люба сестро, ми офіційно запізнюємось.
Сподіваюсь, Ваят вернеться сьогодні з хорошими новинами.
Але якщо ні, нам потрібен черговий план. Розумієш?
Дай нам відповідь, яку ми так шукаєм, ми відплатим, як тільки час настане.
Вільмо, прошу, залиш це. У казані немає відповідей.
Не будь такою древньою. Не вішай на нас відьомське кліше.
Дай нам відповідь, яку ми так шукаєм, ми відплатим, як тільки час настане.
Бачу!
Усе вийшло!
Провидіння.
Провидіння…
Нормальний Ніл?
Не те, що я чекала.
Так і знала, що казан має всі відповіді.
-Але ти ж щойно-- -Дивись.
Він прямо тут на правому крилі.
Його привели до нас темні сили.
Двері.
Мої трицепси так болять.
Директоре Мак-Кей!
-Блейн? -Так, це Блейн.
Учнівський президент і кругла відмінниця.
Я прийшла, щоб вам донести
про порушення правил поведінки школи Вайндінг-Вей.
Вілла Ворд - ненормальна вчена.
Вона в лабораторії перетворила нас на котів.
Вілла Ворд.
Гаразд, у тебе вийде.
Бажаю гарного юриста.
Є хто вдома?
Агов?
Так-так-так, хіба це не той самий Нормальний Ніл?
Звідки вам відоме моє ім'я і що ви хочете від моєї дочки?
Чому б тобі не присісти з нами попити чаю?
Ні, дякую.
Ми наполягаємо.
Ні, я не хочу.
Коли ми наполягаєм, можеш пручатись, та ми тебе здолаєм.
Як ви..?
Я вас двох бачив на Шарк Тенк.
Стільці, які самі присуваються.
Гаразд, цього разу ніяких помилок.
Робимо точно так, як написано.
Ні, Вілло!
Інший напрямок..
Що це тут відбувається?
-Нічого! -Вілло Ворд!
Зараз же постав мене на ноги!
Хтось знайшов клас догори-дриґом.
Добридень, директоре Мак-Кей. Прекрасно виглядаєте.
-Так. -Нові черевики?
-Так, це черевики. -Так.
Я не маю вибору, аніж конфіскувати той амулет
і все, з чим ви тут експериментуєте.
Я його не віддам, він--
До мене в кабінет, швидко. Ходімо!
Це надзвичайно важко.
Якщо для вас це так важливо, щоб я скуштував ваш чай, то я скуштую.
-Вип'ю величезну чашку. -Ні, тупенький.
Так, тупенький.
Ти дав амулет Віллі,
а ми хочемо його повернути.
Так, ти знаєш, Так, так, ти знаєш,
Так, ти знаєш, я людина цукерок,
Так, знаєш, Так, ти знаєш…
Це в мене.
Я людина цукерок…
Кишеня отут.
Це зі школи моєї дочки. Мушу взяти.
Зелена кнопка.
Так, ти знаєш, Так, так, ти знаєш
Нормальний Ніл--
Говорить Ніл.
Пане Ворд,
ваша дочка Вілла Ворд дещо натворила.
Я забрав у неї дивний амулет, який заради безпеки закрию в сейфі,
а ви повинні якомога швидше прийти!
До побачення.
Це мій шанс.
Я потрібен Віллі.
Але ми продовжимо знайомство іншим разом.
Саме туди. Так.
Застібнеш кнопку?
Ти ж розумієш, що ми відьми, так?
Вони існують, знаєш.
Я потрібен дочці, бо в неї нікого більше немає.
Я обіцяв дружині, що якщо щось станеться,
я завжди доглядатиму за Віллою, і я дотримаю обіцянку.
Тому ви або звертаєте з мого шляху, або я вас звертаю.
Так!
О ні!
Ти впав?
Хтось вдарився?
Сиди зручненько, Нудний Ніл.
-Вільмо, принеси мітли. -Добре.
Ми доберемось до школи і заберемо те, що по праву наше
раз і назавжди.
Бувай.
Не варто було втручатися, Ніл.
Так. Я щур. Я вмію говорити. Отак-отак-отак.
Гаразд, дивись, ти мене відвезеш до школи,
а я тебе випущу. Згода?
Що? Чому?
Або вони доберуться першими до Вілли, або ми.
Так що?
Здоров.
Дякую, що підкинув Шниру.
І я тобі дякую, що мене випустив.
А тепер розберуся, що тут таке,
і, сподіваюсь, ніколи більше не говоритиму зі щурами.
Ти впевнена, що ми хочемо втекти з кабінету директора?
О ні, тут мій тато.
Пане Ворд!
Добре, що ви прийшли.
Вілла в моєму кабінеті.
Не знаю, чи ваше лице червоне від злості,
чи від крові, яка налилася через позу.
Зачекайте хвилинку. Це тяжкий день.
Отож, послухайте.
Я вірю, що що б Вілла не зробила, на те була вагома причина.
Ти так вляпалась.
За мною.
Амулетик? Де ти? Покажись.
-Виходь. -Відьми.
Тітки.
Ти заслужив похвалу.
Гей, він мій. Ой.
Тікаймо!
Спочатку ми спіймаємо дівчат.
Скоро вернемось за амулетом.
Вони наближаються. Що робити?
Не знаю. Може, книга магії знає.
Хвилинку.
Еліксир Залагодження.
«Нехай зникнуть всі турботи, бо в танок зовуть чоботи.
Проблеми залагодь, а пам'ять зітри».
«Лише на крайній випадок».
Якщо це не крайній випадок, то я не знаю що!
Швидко!
-Як нам знати, що буде? -Ніяк, але я б ризикнула.
Гаразд, ось воно.
Що відбувається?
Що ви робите? Зупиніться.
Не можу. Я маю танцювати.
Усі назад. Це заразно!
Коти, класна кімната, а тепер шалений танець.
Отакою має бути школа.
Пане Ворд, як добре, що ви тут.
Треба поговорити.
Так, пані Джуніпер.
Як тільки мене відпустить.
Ні!
Люсі!
Скаут, лови!
Піддайтесь драйву!
Він у мене!
Амулет у мене.
Де він?
О ні!
Я створила такий хаос, а також загубила амулет.
Гей, Вілло. Ось.
Не це шукаєш? Тобі слід краще за ним дивитись.
-Думала, ти хочеш його вкрасти. -Я обіцяв оберігати його.
Час дотримувати обіцянки.
Бачу, ти використала Еліксир Залагодження.
Так.
-Звідки ти знаєш? -У нас небагато часу.
Відьми все ще на хвості.
Чому ти мені допомагаєш?
Зазирни в шафу своєї матері,
і знайдеш те, що тобі допоможе.
Не можу згадати, чому я прийшла сьогодні до школи.
Гаразд, це чиста мука.
Треба звідси забиратись. Це того не варто.
Мені треба йти!
Вдалося.
Думаю, нам краще…
піти звідси.
Так.
-Так. -Так.
Не знаю, що й думати. Сьогоднішній день наче вітром здуло.
Раз - і нема.
Наче магія.
Може, ти забагато медитував.
-І буквально стер всі свої думки. -Медитував?
Я вислав їх в країну Ом.
Спокійний розум - це щасливий розум, гадаю.
-Добраніч, Вілло. -Добраніч, тату.
Субтитри переклала Маргарита Малецька