‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫היומן החבוי של אימא שלי‬ ‫נמצא היכן שהוא בעיר הזאת.‬
‫אני מקווה שכתוב בו מה לעשות בענק הזה.‬
‫אז מה עוד היה כתוב במכתב מאימא שלך?‬
‫מפות, קמעות, יומנים חבויים, מכשפות…‬ ‫כל מיני דברים די משונים מתרחשים.‬
‫אני לא יודעת איך להגיד לכן את זה…‬ ‫-רגע! תראו!‬
‫למעלה, בפינה!‬
‫ה"א, סמ"ך, פוק…‬
‫בי"ת, נו"ן, ציל?‬
‫רגע! תסתכלו במראה.‬
‫"ליצנבקופסה."‬
‫ליצן בקופסה!‬
‫תסתכלו! במפה! הרחוב הראשי!‬
‫- הרחוב הראשי -‬
‫זה בטח הרמז הראשון שלנו.‬
‫עליכן למצוא מפתח קסמים שלו שלושה חלקים.‬
‫יהיו לכן הפתעות מרגשות, אך אל תיפלו בפח.‬
‫המפתח יעלה בעשן כאשר הירח המלא יזרח.‬
‫הקוף הזה דיבר אלינו כרגע.‬
‫את רואה? דברים משונים אכן מתרחשים.‬
‫"המפתח יעלה בעשן כאשר הירח המלא יזרח."‬
‫"כאשר הירח המלא יזרח."‬
‫הלילה יהיה ירח מלא!‬
‫כלומר שעלינו למצוא את היומן שלה‬ ‫לפני שהירח יזרח הלילה.‬
‫טוב, אז כדאי שנזדרז.‬
‫נראה שיש להן איזושהי מפה.‬
‫וקוף מדבר?‬
‫לא!‬
‫הרעיון שהילדות הקטנות האלו‬ ‫יגיעו אל יומן המכשפות הזה‬
‫ממש עושה לי חשק להקיא!‬
‫את סובלת מבחילה יום יומנית!‬
‫באמת, ווילמה? באמת?‬
‫חשבתי שזה מצחיק.‬ ‫-אם הן ישיגו את ספר המכשפות,‬
‫הן ילמדו כיצד להשתמש בכוחותיו של הקמע,‬
‫ואם זה יקרה, כולנו יודעות מהי המשמעות.‬
‫חברותנו בבמועדון האוכל‬ ‫"מרבה הרגליים החודשי" תבוטל.‬
‫תעשי לי טובה, מכשפה.‬
‫אנחנו צריכות לגנוב קמע.‬
‫נראה שזהו המקום.‬
‫למה אנחנו סומכות בכלל‬ ‫ על רמזים מקוף בתיבה?‬
‫כי הוא ממש חמוד?‬
‫טוק-טוק, זה הזמן לרמז. יש לי מאות רגליים,‬
‫אך לעמוד איני יכול. מנקה אני וזה הכול.‬
‫הזדרזו או שזמנכן יאזל, בנות.‬
‫ליד התשע נמצאות התשובות שאתן מחפשות.‬
‫להתראות!‬
‫"יש לי מאות רגליים, אך לעמוד איני יכול"?‬
‫מאות רגליים?‬
‫יש מרוץ מרתון היום?‬
‫אני יודעת!‬
‫מרוץ מרתון…‬
‫של שרתים.‬
‫תשע? אבל עכשיו רק שתיים בצהריים.‬
‫"ליד התשע נמצאות התשובות שאתן מחפשות."‬
‫- "ממלכת המטאטאים" -‬
‫ממלכת המטאטאים.‬
‫כן! מטאטאים!‬
‫מאות רגליים, מנקה…‬
‫זה המקום.‬
‫נראה שהן הולכות אל העסק של פיט חד-שפם.‬
‫אנחנו לא יכולים ללכת לשם.‬ ‫זה מקום למכשפות טובות בלבד.‬
‫כאילו שזה עצר אותנו אי פעם.‬
‫פינק, סניק, תישארו כאן.‬
‫ווילמה, בואי נעוף!‬
‫וונדה!‬
‫חכי לי!‬
‫שלום?‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫גם לכן נראה מוזר שאין כאן עובדים כלל?‬
‫אולי הוא בעל החנות.‬
‫חי פרוותי ושפמי! הגיע היום!‬
‫חיכיתי לכן. היכנסו.‬
‫בואו איתי, שלושתכן.‬
‫זה מבחן?‬
‫נצטרך להיות חתולות כדי לעבור שם.‬
‫מישהי אמרה "חתולות"?‬
‫ידעתי שהוא יועיל.‬
‫שיקוי ההסתרה.‬
‫רעיון נהדר!‬
‫אני לא רוצה להרוס לכן,‬ ‫אבל כדאי שנלך בעקבות החתול הזה‬
‫דרך דלת הננסים המשונה הזאת?‬ ‫-כן, מה אם זאת מלכודת?‬
‫לאימא שלי הייתה סיבה לכך שרצתה שנבוא הנה‬ ‫ויש רק דרך אחת לגלות אותה.‬
‫בואו!‬
‫בואו, חתולות!‬
‫אין מצב.‬ ‫-לא ייאמן.‬
‫מהו המקום הזה?‬
‫אני לא מאמינה, בנות.‬ ‫חנות קסמים סודית, בגודל שמתאים לחתולים!‬
‫זה כמו משהו מסיפור מעשייה. אתה הבעלים?‬
‫אני פיט חד-שפם. טוב, זה מי שהייתי פעם,‬ ‫אבל השפם שלי צמח מחדש.‬
‫כך או כך, אם אתן זקוקות לזה, יש לי את זה.‬
‫מטאטאים, שיקויים, מטות, גבישים…‬
‫רק תגידו מה!‬
‫אני רואה שכבר יש לכן שיקוי הסתרה.‬
‫לא שיקוי שרואים הרבה כיום,‬ ‫אבל לא קל לרקוח אותו.‬
‫מה הקטע עם שיקוי ההסתרה הזה?‬ ‫למה מכשפות מסתתרות כחתולות?‬
‫האם פעם תהיתן מדוע שבמקום שבו יש מכשפה,‬
‫תמיד יש גם חתול?‬
‫מכשפות למדו מזמן שמוטב להסתתר לעין כול.‬
‫כניסה שמיועדת לחתולים בלבד‬ ‫גם מונעת מבני אדם רגילים להיכנס לכאן.‬
‫הלוואי שהיא הייתה מונעת‬ ‫מהמכשפות המרושעות ההן‬
‫להיכנס הנה כאילו שהמקום הזה שייך להן.‬
‫טוב, בואו ניגש לעניינים, בנות.‬ ‫כנראה תרצו את הידיים שלכן בשביל זה.‬
‫אני מקווה שזה יצליח.‬
‫לאחר שסיימנו להסתתר,‬ ‫נשוב לצורתנו, לא פחות ולא יותר!‬
‫דרך אגב,‬
‫אלו החברות הכי טובות שלי, סקאוט ולוסי.‬ ‫ואני…‬
‫ווילה וורד.‬
‫אני יודע עלייך.‬
‫כן, הכרתי את אימך.‬
‫מאחר שאת כאן, את בטח מחפשת‬
‫את המפתח לספר הקסמים של אימך.‬
‫היא הכינה לך את המטאטא המיוחד הזה‬
‫למקרה שהיום הזה יגיע.‬
‫אימא שלי הכינה לי שמיכת טלאים‬ ‫ואימא שלך הכינה לך מטאטא מעופף?‬
‫את לא פוחדת מגבהים, נכון?‬
‫למעשה, דווקא כן. ומעולם לא רכבתי על מטאטא.‬
‫טוב, פעם אחת.‬
‫בערך.‬
‫נפלא! אז זה אמור להיות קל.‬
‫פשוט תני למטאטא‬ ‫לקחת אותך לאן שאת אמורה ללכת.‬
‫ואני מייעץ לך להיפטר מתרמיל הגב.‬
‫תודה.‬
‫מה קורה?! לאן אני עפה?!‬
‫לאן הוא לוקח אותי?!‬
‫באמת לא רצית שהיומן שלך‬ ‫ייפול לידיים הלא נכונות, אימא.‬
‫שלום?‬
‫יש מישהו בבית?‬
‫אוי, אלו המכשפות ההן שוב.‬
‫מהר, תתחבאו! בשקט מוחלט!‬
‫השולחן!‬
‫מהן השמועות ברחוב בינתיים, פיט חד-עין?‬
‫פיט חד-שפם. תראי, יש לי שתי עיניים.‬
‫הקטע עם השפם הוא סיפור מצחיק מאוד,‬ ‫למרות שהוא קרה לפני…‬
‫כן, מה שתגיד. לעניין עיניים,‬
‫אולי ראית במקרה, אני לא יודעת,‬ ‫שלוש ילדות קטנות וחמודות שעברו כאן?‬
‫לא הייתי מגלה לכן, אבל לא.‬
‫כעת אני מציע שתלכו.‬
‫אם אין כאן ילדות קטנות,‬ ‫למה אני מריחה צחנה של ילדות קטנות?‬
‫אכפת לך שנבדוק מאחור?‬
‫מושלם.‬
‫ילדות?‬
‫שלום, ילדות קטנות. יש כאן מישהי?‬
‫אמרתי לכן כבר אלף פעמים,‬
‫החנות הזאת היא למכשפות טובות בלבד!‬
‫עכשיו, לכו מפה, בבקשה,‬ ‫לפני שאהפוך את שתיכן לקרפדות.‬
‫אנחנו לא פוחדות ממך,‬ ‫אבל הילדות לא נמצאות פה. בואי נזוז.‬
‫אני מקווה שווילה בסדר.‬
‫לאן אני עפה?!‬
‫עץ ערבה (ווילו).‬
‫בדיוק כמו אימא.‬
‫זה שאת שלי…‬
‫לא הופך אותך למכשפה.‬
‫האמונה בקסם היא שעושה זאת.‬
‫החלק הראשון של המפתח.‬
‫אני לא מתכוונת להשוויץ,‬ ‫אבל רכבתי על המטאטא הזה כמו הארי פוטר.‬
‫מצאתי את החלק הראשון של המפתח!‬
‫ידעתי שתצליחי, ווילה.‬
‫אנחנו כל כך שמחות שאת בסדר.‬ ‫-המכשפות ההן היו כאן וחיפשו אותך.‬
‫איך הן ידעו איפה אנחנו?‬
‫הלכה לי עוד נשמה מתוך התשע.‬
‫תודה.‬
‫רק הקופסה.‬
‫יש לך משהו להוסיף?‬
‫יש שאוהבים אותו ויש שפוחדים ממנו,‬
‫אך דבר לא תלמדו אם לעולם לא תהיו בו.‬
‫בית הספר! בואו!‬
‫שלומות רבות ולהתראות!‬
‫- חטיבת ביניים חוצות וויינדינג -‬
‫היא נעולה. אולי כי עכשיו שבת.‬
‫אז…‬
‫מי רוצה להיות חתולה פורצת?‬
‫הקטע הזה עם החתולות ממש אדיר!‬
‫מה הן זוממות עכשיו?‬
‫- קראו ספר -‬
‫ווילה, סקאוט, לוסי!‬
‫איך נכנסתן הנה?‬
‫שלום, גברת ג'וניפר. מעניין שגם את פה.‬
‫ובכן, ווילה, זאת הכיתה שלי,‬ ‫ואם התלמידים היו מגישים עבודות בזמן,‬
‫לא הייתי צריכה לבדוק אותן בשבת.‬
‫סליחה, גברת ג'וניפר, אנחנו רק…‬ ‫-אני יודעת למה אתן כאן.‬
‫באמת? את יודעת שאימא של ווילה‬ ‫שלחה אותנו לחיפוש אוצר פרוע וקסום?‬
‫ושיש שתי מכשפו…‬ ‫-שום דבר!‬
‫רק קפצנו לבקר.‬ ‫-עמדת להגיד "מכשפות"?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫דווקא כן.‬
‫ידעתי את זה כשראיתי את הענק החדש שלך.‬ ‫שלושתכן מכשפות, נכון?‬
‫לא.‬
‫רגע.‬
‫את לא מכשפה, נכון?‬
‫אל תגידי לי שפיגי יכול לדבר.‬
‫למרות שזה לא יפתיע אותי, בשלב הזה.‬
‫אני לא מכשפה.‬
‫לצערי.‬
‫ופיגי לא יכול לדבר.‬
‫נראה לי שלא.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫אבל אני היסטוריונית בכירה לכישוף.‬
‫כן. אז אם אי פעם‬ ‫תזדקקו לעזרה במשהו שקשור לקסם,‬
‫אני היא המשאב המופלא שתוכלו להיעזר בו.‬
‫ובכן…‬
‫את יכולה להגיד לי מה זה?‬
‫כן.‬
‫ווילה,‬ ‫הקמע הזה מופיע בסיפורים רבים על מכשפות.‬
‫בגלל הקמע הזה התחוללו קרבות רבים‬
‫בין מכשפות טובות לרעות במשך מאות שנים.‬
‫ועכשיו הוא שלי.‬
‫וזה?‬
‫ובכן, אני…‬
‫היא הייתה במחלקת האבדות כבר שנים‬ ‫ומעולם לא הצלחתי לפתוח אותה,‬
‫אבל תמיד חשבתי שמוטב שאחזיק בה.‬
‫וכעת אני יודעת למה.‬
‫תודה.‬
‫קסם בפעולה?‬
‫היום הכי טוב אי פעם!‬
‫נראה שאנחנו צריכות לזוז. להתראות בקרוב!‬
‫בסדר, אם תזדקקו לי, אהיה כאן!‬
‫באמת, בכל דבר שקשור לקסם.‬ ‫כבר אמרתי שאני היסטוריונית בכירה לכישוף?‬
‫לאן הוא הולך?‬
‫זה כל כך מגניב.‬
‫כאן!‬
‫לאן הוא הולך?‬
‫שבע, תשע, שלוש, נקודה אפס שמונה.‬
‫איזה מין רמז זה?‬
‫ברור! אנחנו בספרייה!‬
‫בואו! זו השיטה לסידור הספרים.‬
‫השיעור מתחיל.‬
‫אפשר לעצור בקפטריה קודם?‬
‫לא. תפתחי את הדלת.‬
‫- ספרי קסמים -‬
‫שבע, תשע, שלוש, נקודה אפס שמונה.‬ ‫זה ממש פה.‬
‫חפשו משהו שלא שייך לכאן.‬
‫- חטיבת ביניים חוצות וויינדינג 1995 -‬
‫ובכן, הוא בהחלט לא קשור בקסמים.‬
‫למה יש פה ספר מחזור?‬
‫סימנייה.‬
‫- חטיבת ביניים חוצות וויינדינג -‬
‫אימא?‬
‫- ווילו וורד, עברו את החיים בחיוך -‬
‫הידית של המפתח!‬
‫בנות?‬
‫אוי, לא. איך הן תמיד יודעות איפה אנחנו?‬
‫הן מכשפות.‬
‫תתחבאו!‬
‫אני מריחה שהן כאן.‬
‫איפה הן? תריחי חזק יותר!‬
‫בנות?‬
‫מהר! תזדרזו!‬ ‫-שלום?‬
‫קדימה!‬
‫הילדות האלו חכמות יותר מכפי שחשבנו.‬
‫אלך לבדוק את הקפטריה.‬
‫אנחנו חייבות להסתלק מכאן!‬
‫פוף, רמז!‬ ‫-זה כך תמיד!‬
‫"אור בוהק פולח את הלילה כברק,‬ ‫את הפיסה האחרונה מי ימצא?‬
‫חידה אחת נותרה, וחוכמה היא שם המשחק,‬ ‫במקום שבו הקרקע מגיעה לקיצה."‬
‫האוקיינוס!‬ ‫-מה?‬
‫המקום שבו הקרקע מגיעה לקיצה הוא האוקיינוס!‬ ‫-לוסי, את צודקת! בואו נזוז!‬
‫האור שפולח את הלילה.‬
‫המגדלור הישן!‬
‫האור שפולח את הלילה!‬ ‫-מהר!‬
‫מהר! לפני שהירח יזרח!‬ ‫-תזדרזו!‬
‫- ווילו וניל לנצח -‬
‫אימא ואבא שלי.‬
‫"כשאוצרי היקר מכול יואר באור,‬
‫פיסת המפתח האחרונה תופיע ממסתור."‬
‫לשם!‬
‫בואו כבר!‬
‫האור! הוא כאן!‬
‫חפשו בכל מקום.‬
‫אתן רואות משהו?‬ ‫-אני לא מוצאת שום דבר.‬
‫לפי הרמז, האור מהמגדלור‬ ‫יאיר על האוצר היקר ביותר שלה.‬
‫ווילה, זאת את!‬
‫את האוצר היקר ביותר שלה.‬
‫המפתח!‬
‫הצלחנו.‬
‫כל הכבוד, אחות מכשפה!‬
‫בנות?‬
‫אני חייבת לספר לכן משהו.‬
‫אימא שלי הייתה…‬
‫ובכן…‬
‫מכשפה?‬
‫מכשפה מהסוג הגרוע ביותר. מכשפה טובה.‬
‫נזקקנו לך רק כדי להוביל אותנו לקמע שלה.‬
‫אז תני לנו אותו,‬ ‫ואנחנו ניתן לך את החברות הקטנות שלך.‬
‫בואי הנה.‬
‫אל תזוזי.‬
‫בסדר.‬
‫עשינו עסק.‬
‫הוא בקופסה המיוחדת הזאת.‬ ‫אני שומרת עליו שם מכל פגע.‬
‫ווילה.‬
‫אל תעשי את זה. אימא שלך לא תסלח לך לעולם.‬
‫אנחנו נקריב את עצמנו!‬
‫לא.‬
‫אני חייבת לעשות את זה.‬
‫זה לא היה קשה כל כך, נכון?‬
‫תברחו לפני שנהפוך אתכן לסרטנים.‬
‫הוא בידינו!‬
‫אני מצטערת שלא פשוט אמרתי לכן ש…‬
‫שאימא שלך הייתה מכשפה?‬
‫זה היה ברור, נכון?‬ ‫-נראה לך?‬
‫היא הכינה לך מטאטא מעופף.‬
‫חשבנו שנדבר איתך על זה כשתהיי מוכנה.‬
‫וכשמכשפות לא ירדפו אחרינו, את יודעת.‬
‫חשבתי שלא תרצו להיות חברות שלי‬ ‫אם תדעו שאימא שלי הייתה מכשפה.‬
‫את רצינית?‬
‫אימא שלי היא שיננית.‬
‫כולם פוחדים ממנה.‬
‫אז אנחנו חברות עדיין?‬
‫ברור! וטוב מכך, אנחנו אחשפות!‬
‫אנחנו טסות על מטאטאים, הופכות לחתולים‬ ‫ויש לנו כיסאות מצמר גפן מתוק.‬
‫אין לי חברות שהן כיפיות יותר מכן.‬
‫אבל גם ללא כל הדברים האלה,‬
‫אנחנו החברות הכי טובות.‬
‫אנחנו נאהב אותך ויהי מה.‬
‫עכשיו אנחנו צריכות‬ ‫רק להבין למה המפתח הזה נועד.‬
‫לאן הוא הולך?‬
‫אלה בטח כל אביזרי הכישוף הסודיים‬ ‫של אימא שלי.‬
‫זה טוב, כן!‬
‫הגיע הזמן לפתוח את הקופסה‬ ‫ולהניח את ידיי על הקמע היפה שלנו.‬
‫ואז נשים קץ למכשפות טובות בכל מקום.‬ ‫-אני יכולה להחזיק אותה?‬
‫כן, אחותי. את יכולה להחזיק אותה.‬
‫הפתעה!‬
‫תראו את כל הדברים האלה.‬
‫שיקויים.‬ ‫-מטות.‬
‫זה כל כך מגניב!‬
‫ספר המכשפות של אימא שלי.‬
‫הצלחנו! מצאנו אותו.‬
‫"יש מכשפות טובות ורעות‬
‫עם כוחות להפוך את העולם לשמח או עצוב.‬
‫עם ספר הכשפים הזה את היא המחליטה,‬
‫אם לרקוד באור‬
‫או בצללים למצוא מסתור."‬
‫רגע.‬
‫זה אומר…‬
‫שגם את מכשפה?‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬