- Здраво.
Здраво.
Хтео сам да наручим.
Велики.
Да ли имате пеглу за вафле доле?
- Да.
Добро.
Дакле, оно што ћемо урадити је...
Само један секунд.
Добро.
Да?
- Хал? - Да.
- Ја сам Ребека Марин са Лихтером и Хејнсом.
- Ах, тачно. Наравно.
Уђите.
Добро.
Ух, да ли је ово у реду, овде?
- То је у реду.
- Само... треба ми само секунд.
Завршавам разговор.
- Наравно.
- Помози себи било шта.
- Још си тамо? Велики.
Дакле, белгијски вафла
или, знаш, било какве вафле.
Да ли имате--да ли имате џем?
Да ли имате џем од маракује?
Добро, супер. Нешто од тога.
А онда пролећна тестенина, без шкампа,
само са парадајзом и лук.
Ох, и имаш тартар, зар не?
Ок, сјајно нешто од тога.
Ух, а онда рибо, средње.
- Тест. Тест.
- Заправо средње, није средње ретко.
<и>- Тест. Тест.</и>
- Скоро готов.
Хасх браон, крем спанаћ.
Мм-хмм.
А онда само два мартинија
и флашу Монтепулћана.
Да.
И вруће сластице.
Савршен. Хвала пуно.
Извините због тога.
- Добро је.
Добро звучи.
- Ох.
О Боже.
Погледај све ово.
Да мало попричамо?
- Ми Можемо.
Да ли живите овде у Денверу?
- То ћемо прескочити.
Хајде да прескочимо мали разговор.
- Шта год да кажеш.
Уз вашу дозволу, Почећу да снимам.
- То је у реду.
Само ћу да се обучем мало музике.
- Ово је Хал Портерфиелд ажуриран преглед позадине.
Ја сам Ребека Марин
са Лихтером, Хејнсом, анд Ассоциатес.
Ок, само неки генерал.
Када ти је рођендан?
- 07.04.1987.
- Социјално осигурање је...
- 958-00-0493.
- А колико си висок?
- Ја сам 6'3".
- Тежина? - Хм, 200.
- Фунте?
- Да, фунти.
Да ли нешто није у реду?
- Не, то је у реду. Само ћу то ставити овде.
Да ли вам је икада дијагностицирана са срчаним обољењима,
дијабетес, рак било које врсте?
- Јок.
- Кронова болест, епилепсија,
немирна нога, висок крвни притисак, упала плућа?
- Не, госпођо.
- У последњих пет година, да ли сте се лечили
за алкохол или поремећај употребе супстанци?
Ово укључује групе за подршку заједници
као што су Анонимни алкохоличари.
Да ли ће уопште ово прочитати?
- СЗО?
- Одбор.
- Претпостављам да хоће, да.
- Хмм.
И ако нешто кажем не воле,
онда не схватам позицију?
- Не могу да причам о томе.
- Али по твом искуству?
- Моје искуство је шта видите овде.
прикупљам информације,
ја то потврђујем,
и састављам извештај.
- Па ако сам лагао-- - Ја бих сазнао.
- Како? - Ок, зависи.
У случају ваше висине и тежине, могу користити очи.
Ниси 6'3",
и немаш 200 фунти носећи намирнице.
- То је смешно. - Колико сам разумео,
одбор те разматра
за веома висок профил--
кључну улогу у компанији, ДИРЕКТОР.
Дакле не.
Неће само веруј на реч,
ако је то оно што питаш.
- То је у реду.
Па, ум, претпостављам... да.
- Да, лечени сте за поремећај употребе алкохола?
- Два пута.
- И видим тренутно пијете.
- Друштвено.
- Да ли злостављаш лекови на рецепт?
- Да ли злоупотребљавам рецепт--
- Је ли то збуњујуће?
- Па, схватам лекови на рецепт.
Не знам како се осећају због тога.
- Да ли користиш рекреативне дроге?
Марихуана, кокаин, МДМА, психоделици, хероин.
- Да.
Мислим, не. Не--не хероин.
Хајде.
- Колико пута?
- Хм, колико пута да ли сам користио рекреативне дроге?
- Да.
- Икад?
- Да.
- Мислим, хиљаде је.
Десетине хиљада.
Не знам. Немам појма.
- У реду, хоћеш ли ме да то напишем?
Рекао си да не треба да лажем.
- Да ли патиш од неког
хронични полно преносиви инфекције?
ХИВ/АИДС, херпес симплекс Б, ХПВ.
- Ако то желиш да знаш за себе,
Драго ми је што вам могу рећи о томе.
- То је део упитника.
- Не то није. - То је.
Можда би ти се свидела да их све напишем.
Можда бисте желели да напишем,
„Хал Портерфилд јебе као Калигула“.
Хал Портерфиелд јебе попут Калигуле.
Изгубила си невиност у ком узрасту?
- Хајде.
- Шта?
- Шта је ово?
- То је следеће питање.
- 13. - Не.
- Урадио сам. - Не.
- За саветника кампа, заправо.
- Хал.
Кунем се Богом,
ово ће све проћи много брже
ако само кажеш истину.
Никада ниси био било где у близини рехабилитације,
а ти то једва пијуцкаш виски без гримасе.
Зато вас молим да престанете да се постављате.
Сами себе срамотите.
Написаћу то изгубила си невиност са 25 година,
и идемо даље, ок?
- Добро.
Шта?
- То је истина, зар не?
Изгубио си невиност са 25 година?
- Које је следеће питање?
- То је заправо истина.
- Шта је следеће на вашем формулару,
госпођице адвокат?
- То је фасцинантно.
- Шта радиш?
- ја...
Ниси ружна.
Мора постојати доста девојака тамо
који перу зубе док им не откину све десни
и припремају сва њихова јела почетком недеље
који не би имао проблема
спуштајући се даље слатко мало ништа као ти
са твојим чистим дупетом.
- Мм.
Да.
Не.
Ово--у реду.
Ово је--ово није-- ово није оно што сам желео.
Ово--то није у сценарију.
- Скрипта.
- Да.
Требало би да ме питаш... - Јел тако.
- Колико пута дневно ја мастурбирам.
– „Желим да ми кажеш заиста подлим гласом
„које ћеш написати да сам изгубила невиност са 25 година,
"и онда идемо даље.
„А онда је следеће питање,
'Хал, колико пута дневно да ли мастурбирате?"
- Јел тако.
А онда ове ствари о мом курац.
- Добро, видим то. Да. - Јел тако.
Дакле, то је оно Желим да ти кажеш.
Дакле, у чему је проблем баш тако?
- Хоћеш да останем на твој сценарио?
- Ја радим.
Да, ишло ти је одлично.
Само не морате да додајете све остале ствари.
Написао сам то да знаш тачно шта да кажем.
- Разумем.
Човек зна шта хоће.
- Баш тако.
- И ја сам све у вези кориснички сервис.
- Волим то чути.
- Ја само...
- Шта?
- Могу ли рећи једну ствар пре него што поново заронимо?
- Наравно.
- Могу рећи да си ставио много размишљања о овоме,
и не желим да умањујем
сав велики посао што сте урадили.
- Ох хвала. Не, то је у реду.
Ако само прочитате сценарио-- - Извините.
ја говорим.
- Добро.
- Услуга коју нудим је врло специфична.
И као што сам рекао у свом имејлу-- - Прочитао сам мејл.
Не ломим се било које од правила.
Нећемо дирати.
- Не ради се о правилима баш тако.
Његово-- - Схватам.
Нема додиривања. То га чини топлијим.
У ствари, ја сам на броду... - Хал. Хал!
Треба ми тишина.
Не ради се о правилима,
а не ради се о шта вас узбуђује.
То је, као, случајно.
Разлог да не дирам своје клијенте
и да ме не дирају...
Да ли им то треба од мене није физички.
То је ментално.
- Да.
И све ово је ментално.
Кажем да је боље...
- И ја кажем да би ово могло бити
шта мислиш да желиш,
али с поштовањем, немаш појма.
Ја кажем да ако Држао сам пиштољ уз твоју главу,
ниси ми могао рећи шта је то да заиста желите.
- У реду. У реду.
Ваљда би требали само схвати колико ти дугујем,
јер ово није--
- Не ради то.
Не уздиши и колута очима као да си јебено ретардиран.
Шта сада осећам о теби, ха?
- Не знам.
- Добро...
а ти мислиш на секунд пре него што проговориш?
Да ли сте то икада пробали?
- Разочаран си у мене?
Ја сам. - Мм-хмм.
Мм.
- Ниси толико глуп како изгледаш.
- Хоћеш да ме натераш мање разочаран?
- Шта могу да урадим?
- Не постављај питања.
Ово је лепо место.
- Хвала.
- Покажи ми купатило.
Да ли је ово то?
- Мм-хмм.
Ово треба очистити.
- Хоћеш ли га очистити?
- Добро.
- Очистићеш купатило
зајебавањем прелепи пешкири за руке?
Покушајте да размислите.
Тако је момче.
Да ли је прљаво?
- Ум...
- Да ли је шалтер прљав, Хал?
Мислим да је све прилично чисто.
- Зауставити.
Погледај ме.
Није све чисто.
Има прљавштине.
Само си превише лењ и неуредан да га пронађе.
Да ли ти треба помоћ?
- Да.
- Онда тражи.
- Хоћеш ли да ми помогнеш Очисти купатило?
- Наравно.
Можете почети од спуштајући се на под.
Хал, ти ћеш упропастити Ваша одећа.
- Да их скинем?
- Шта ти мислиш?
Погледај се.
Једва баци сенку.
Пузи до тоалета.
Желим да очистиш иза тоалета.
Ту је прљавштина.
Хал.
- Да?
- Кад помислиш на себе, шта видите?
Да ли је то нешто као ђубре?
- Не.
- Мислим да је тако мала бела кеса
покварене хране и шмркљаво ткиво
и разбијено стакло.
- Не.
- Можда као хумка у углу депоније?
Слуз који долази из дна?
Срање које само стоји тамо
да је Земља неће ни узети,
не за милион година?
Ово је врло чисто.
- Хвала вам.
- Можда си зарадио посластицу.
Јеси ли узбуђен?
Ти си?
Добро.
Можеш ми показати.
Хоћеш да дођеш?
Да ли размишљате о шта желим да чујем?
- Да.
- Па, стани.
Хоћеш да дођеш или не?
- Да.
- Онда ме питај.
- Могу ли доћи?
- Не. - Молимо вас?
- Не!
Можеш да дркаш, али ако дођеш,
Уништићу ти јебени живот.
Је ли то јасно?
- О да.
- Хајде.
- Како иде тамо?
- Добро.
- Стани на секунд.
- Не гледај у мене.
Извињавам се.
- Ако дођеш без моја дозвола, Хал, то је то.
Кунем се Богом.
Можеш мало више.
Знаш ли шта си заправо?
То је као...
замислите нешто што постоји,
као јабука јарко црвена.
Сада замислите да га нема.
То си ти.
Ти ниси ништа.
Чак ни не заузимате простор.
- Ох, јеби га.
Добро. - Добро.
- Морам да. - Морате да?
- Да, да ли је у реду? - Морате да?
- У реду је?
- Да ли треба да дођеш?
Не. Није у реду.
Зауставити. Склони руку.
Склони руку.
- Хал.
Хал, погледај ме.
Не можеш да додирнеш себе,
али сада можете доћи.
Имате моју дозволу.
- Знам шта ти треба јер си мој.
Знам све о теби.
- Рибај, два мартинија,
флаша Монтепулћана, и вруће сластице.
- Савршен. Хвала, Јулиан.
Могу преузети одавде. - Велики.
Ох, и то је Паул.
- Ох, је ли? Извините због тога.
Невероватан си.
Ви знате да?
- Потребно је двоје.
Шта?
- Мм, ништа. Волим да те гледам како једеш.
- То је зато што си перверзњак.
Јако ми се допала та сцена.
- Да?
Шта ти се свидело у вези тога?
- Колико сте били посвећени.
Колико ти је то значило.
Мени је то узбудљиво кад буде тако.
- Да, и за мене.
- Део о мом раду, како је ментално, а не физичко.
- Па, то си ми рекао на нашој првој седници.
Запамтити? - Наравно.
- Да.
- Мислио сам да је занимљиво,
ти доводиш ствари из стварног живота.
- Стварни живот?
- Твој тата одлази
и твоја нова улога у компанији.
Како си?
Мислим, ово мора да је тако...
- Да, ух, не.
било је, ух, много за обраду.
И бавио сам се са наслеђем
и људи долазе ван столарије.
Само стално желим да му се окрене
јер очекујем нека шала или...
Само ми недостаје.
Да.
Био је неустрашив...
био је сероња.
Знаш, али никад се нисам срео било ко као он.
Мм.
- Звучи заиста, стварно тешко.
- Мм. Како знаш о свему овоме?
- Па, кад ти је тата преминуо, био је чланак који сам прочитао,
и писало је да си његов претпостављени наследник.
Тако-- - Не, ја сам--
Ја сам његов наследник. То је план.
- Претпостављени наследник, зар не?
- Ах, тачно.
Јел тако.
Да, не, ово је било, хм...
очекивало се од мене, заиста.
То је мој... мислим, цео мој живот,
и у основи, само чекао
за овај тренутак годинама.
- То је тако велика ствар, зар не?
- Заправо сам хтео да кажем супротно
јер је ово део плана тако дуго.
Мислим, претпостављам да има неколико врста малих ствари
да се среди.
- Одбор? - Одбор?
- Па, приметио сам у сцени,
хм, имао си таблу
као ова претња која се назире виси над тобом.
- Јел тако.
То је занимљиво да бисте то помислили.
Али ствар је у томе, немамо таблу.
- Ох.
- Мислим да имам нешто заглављен у мом...
- Мислио сам да свако јавно предузеће
имао управни одбор.
- Не знамо.
То није како ми смо структурирани.
- Ох.
- Али свеједно, слушај.
Имам нешто за тебе.
- Шта је то?
Отворите га.
- Да ли ти се свиђа?
- Јебени боже. Мислим...
- То је, ум, Аудемарс Пигует.
Знаш шта је то?
То је, као, један од најлепших сатова у свету.
- Ја... ја једноставно не...
Ја не-- Не знам шта да кажем.
- Немој. Само пробај.
Само погледајте.
Да, права је боја.
Хм, можда ти већ знаш ово,
али шта радиш,
твој посао,
то је невероватно вредно,
и то је направило велику разлику у мом животу.
Не знам како да ти захвалим, тако да.
- Ово је почетак.
- Драго ми је.
Биће тако чудно да нема ово
као део моје рутине више.
У ствари, мало сам забринут.
- Шта мислите?
- Па, само, знаш, оно што сам рекао, то је--
како је било тако од помоћи за мене.
- Да, па-- али зашто не би било
део твоје рутине?
- Није ли то разлог због којег си се довео ствари о компанији?
Мислио сам да разумеш.
- Примљено к знању? Не.
- Размишљао сам да је ово вероватно није добра идеја--
па, у ствари, Знам да није...
за нас--
да наставим да радим ово... са вама.
- Мм.
Могу ли да питам зашто?
- Мислим, сам си рекао.
Знаш, овај посао и све,
то је заиста велика ствар.
И ја-ако ћу ово да урадим, ја сам...
Морам да се поклопим моје унутрашњости са мојим спољашностима
и бити личност коју желим да људи виде,
особа која побеђује.
Особа која побеђује?
Шта радимо овде, то је тако значајно.
- Мм. - Али то једноставно није нешто
то иде уз следећа фаза мог живота.
Да ли то има смисла? - Наравно.
- Мислио сам на сат на неки начин би ово саопштио
боље него-- - Ох. Ох. Не. Схватам.
Хм, било је као поклон за пензију.
Као да сам--као да сам полицајац или нешто.
- Полицајац?
- Требало би да одем.
- Отпратићу те доле.
- Отпрати ме доле?
- Да.
- Не.
Не.
Збогом, молим.
- Ја--Стварно ћу пропустити.
Ја... надам се да ми верујеш.
Хеј. Чекати.
Да ли--ти-- не желиш ово?
- Задовољство је пословати.
- Хм, немам снажно мишљење,
па ја кажем шта год мислите да је најбоље је...
- Здраво. - Здраво.
- Има још једна ствар. - Добро.
- Могу ли да се вратим?
- Хеј, могу ли те назвати? Неко је овде.
Јер ја нисам цвећар.
Не, мени је стало,
али можемо ли само да разговарамо о овоме за мало?
И ти.
Шта радиш? - Ко је то?
- Ух, нико. Његово--
- Није звучало као нико.
Она те жели да берем цвеће.
Шта си...шта ти је требало?
- "Прва ствар
„и најтежа ствар у послу
је знати ко си."
„Дакле, пре него што дам презентација,
„пре него што уђем на састанак,
„пре него што седнем за шољицу кафе,
Увек радим исту ствар."
„Поклапам своју унутрашњост са мојим спољашностима“.
- Прочитао си књигу мог оца. Честитам.
– „Сећам се тог времена има срећних удараца
"и неуспеси у животу,
„преко било каквог значајног период,
„истина постаје јасна.
„Има оних који побеђују а они који немају,
„и сећам се тога
Одговорио сам на то питање за мене."
"Ја сам особа...која побеђује."
- Хвала за то.
- Ниси ме могао ни отпустити не укравши од њега.
- Мислим, хајде.
Очигледно, Научио сам ствари од њега.
- То није о чему говорим.
Желим да знам нешто.
Која је то?
- Шта је шта?
- Да ли сте склони победи или уради другу ствар?
- Да ли желиш да ти признам да сам имао среће,
да ми је било боље него већина људи?
Хоћу. Тако-- - Одговори на питање.
- Не желим то да радим.
- Па, шта је било мисли твој отац?
– Судећи по томе што је он оставио ми је компанију, мислим...
- Знамо то је хтео.
Питам шта је мислио о теби.
- Слушај, ово је потпуно неприкладно,
и то је чудно шта радиш.
- У реду, установили смо шта је мислио.
Склони сте губитку.
- А шта је са тобом? А ти? - Ја?
- Да ти-- знаш, дубоко у себи,
без икакве сумње да си победник?
Ти можеш рећи то о себи?
- Први пут то Отишао сам код зубара,
Имао сам 19 година.
- Добро.
- Погледао је једанпут у мојим устима,
а знаш ли шта је рекао?
- Не.
- Рекао је, "Савршено."
Рекао је: "Плус."
Урадио сам то--ја--
јер нико други зајебао летење.
То сам ја.
- У реду, није битно шта је мој отац мислио.
Ја сам у овој позицији, и са сигурношћу могу рећи
да могу да радим овај посао.
Знам шта је потребно. Ја сам—ја сам спреман.
То је све што је битно. - Мм.
верујем ти кад то кажеш.
- Јер?
- Зашто?
- Верујем у то.
- Да. Зашто?
- Зато што?
- Твој тата није веровао ти би могао.
одакле ти идеја, жуч,
то мислити могао би да уђеш
његове огромне, старе, непроцењиве ципеле?
Од мене.
Био би неспособан да није мене.
- О чему говориш?
- Кажем твој нови посао,
ти то не би могао без онога што сам те научио.
- Шта си ме научио?
- Да.
- Ја--али, знаш,
шта радимо овде, то је из забаве.
Није, знаш...
- Шта?
- Прави.
- Хал.
- Није.
То нема везе са стварним светом,
и то је оно што волим о томе.
- Не изгледаш тако, али ти си стварно тако глуп.
- Не желим да играм одмах.
- Нисам.
- Па шта ти мислиш ти си ме научио?
- Знаш. - Ја не.
Самопоуздање.
- Радећи све ти ми кажеш да урадим?
Подношењем вама, то ме је научило самопоуздању?
- Добро, када сте ми први пут послали имејл,
када смо се први пут срели, био си овакав.
Био си овакав. Мех-мех-мех-мех.
И једва сте могли да говорите.
Погледај се сада.
Погледај се.
Напиши ми сценарио а ти ми реци
управо оно што треба да кажем и тачно шта треба да урадим.
Ти чак ни јебено не знаш Шта се десило.
Научио сам те како да питаш за оно што желиш.
Ниси могао то да урадиш пре него што си ме упознао.
- Захвалио сам ти се.
И мислио сам то.
А да сам био непоштовање на било који начин,
онда се извињавам.
- Извињење?
Шта је требало да урадим с тим?
- Добро. Такође--
Имам и теби поклон, између осталог.
- Сат?
- Да,...
- Ово је колико, ум, 15.000 долара?
17.000 долара?
- 32.000 долара.
- 32.000 долара?
Поседујете 112 хотела.
Ваша тржишна капитализација износи 185 милиона долара.
Шта је 32.000 долара у поређењу са оним што имате?
Желиш да причаш о томе
усклађивање ваше унутрашњости својим спољашностима?
Да ли желите да разговарате о
ко овде зна шта је потребно за победу?
- Добро, шта хоћеш?
- Желим оно што вредим у односу на оно што имате.
Прави број.
- Ја не--шта то значи?
- Пола. - Пола?
- Пола плате за прву годину
посла који сам ти добио.
Ти колико је то?
- То је отприлике 4 милиона долара.
- Ок добро. - Ох, је ли то добро?
Ти си луд.
- То је оно што заслужујем. - Не, не радим то.
И мислим да не бих могао уради то чак и да желим.
- Да јеси.
Ти то радиш.
- Или шта, ти јебени лудаче?
- Или ћу ја рећи.
- Добро.
Као, можемо ли само да успоримо за секунду?
- Озбиљан сам.
- Видим.
- Па који је твој одговор?
- Шта, на твоју понуду од уцене?
Проћи ћу.
- Људи гледају ваша компанија управо сада.
Ова транзиција, то би била прича.
„Наследник хотелског богатства гура памучни брис
„у сопствени пенис када им се нареди.
Домина из Денвера говори све."
- Видиш, за мене, то баш и нема
ваздух тешког новинарства.
- Добро. како би било, „Материјал генералног директора Хал Портерфилд
„платио жени да га пљује и позови га
расистички перверзњак са огромним, бескорисним курцем."
- Ја не-- шта раде те две ствари
имају везе једно с другим?
- „У добијеном е-поруци, Портерфиелд тражи
„да то разјасним жена о којој је реч
„је од чистог Ашкенази јеврејско порекло,
„иде тако далеко да добије узорак пљувачке
„да би могао да наступи генетски тест.
„Касније је прочитала резултате теста наглас њему
„док се сам музао у луфу
за коју је тврдио да је одведен из туша сопствене мајке“.
па, мислим, када то тако кажеш,
чини да звучи чудно.
- Зашто се смејеш?
- Зато што ово нису 1990-те,
и никог није брига шта радим са својим новцем
или шта гурнем у курац у моје време, ок?
Ако ништа друго, то ће ме натерати изгледају отвореног ума и поука
и јебено кул.
- Одбор ће размислити ово је супер?
- Није битно шта одбор мисли.
- Ха! - Већ је постављено.
- Знао сам, јебени идиоте.
Ви сте рекли да ниси имао таблу.
Рекао си да није тако ти си структуриран.
- Не, шта сам... шта сам мислио да ли смо имали...
- Не, знам на шта си мислио.
Знам на шта си мислио.
Хтео си да се осећам глупо
и ван моје дубине, али ја нисам.
Дакле, ова плоча, која постоји,
да ли знају мото ваше компаније?
- Да ли они шта?
- Да ли знаш мото ваше компаније?
- Ух, да.
"Неке ствари се никад не мењају."
Неке ствари се никад не мењају.
ништа чудно, ништа неочекивано
десиће се овде.
Па како ће то бити у реду уз то што плаћате
за дегенерисани секс без контакта?
- Па ћу променити мото.
- Мм, промени мото "Неке ствари се никад не мењају."
- Да, и обећавам,
нико у одбору ће рећи нешто.
- Добро.
Да ли желите да решите ово стварно брзо?
Није те брига шта ко мисли,
и могу рећи било коме да бих желео?
- Тако је. - Добро.
Онда хајде да пошаљемо видео онога што радимо овде
свима у одбору.
- То је, хм...
не како функционише уцена.
- Не? - Не.
Не тражиш новац
а затим предложити да се прљав видео.
Желите да покушате да идете напред
и направи то прво прљави видео.
Здраво. Нисам још готов.
Можемо ли разговарати о овоме у мало?
То је само нешто.
Нисам тежак.
Рекла сам ти.
Нешто је искрсло.
Не, јер једноставно не видим хитност у томе.
- Хал.
То сам и урадио.
Већ сам направио видео.
- Кажем не.
Хеј, можеш ли ме саслушати?
верујем твом мишљењу, и верујем твом укусу.
Тако да знате, ако волиш торту,
онда очигледно, И мени ће се свидети.
- Камера је скривена у овом хотелском апартману,
и имам сате снимака.
Можете чути шта говоримо.
Можете видети своје лице.
Све се види.
- Ух...
- Стварно би требало да зна. Требало би да зна
какав човек она се удаје.
- Ох, мама, молим те само ме слушај?
Све што кажем је да ми само треба пар минута,
а онда можемо причати о томе.
- То је твоја мајка.
- Добро. Па, извини што сам викала.
Само сам требао--
Добро.
Да. Здраво.
То је, ум, вечера за моју, ух--
- Твоје уздизање.
Шта мислиш она ће рећи
кад она то види?
- Ти си јебени лажов.
- Нисам.
- Реци ми да се шалиш.
Сакрио си камеру овде?
Снимали сте наше сеансе тајно?
- Покажи ми камеру.
Ребека...
Где је јебена камера?
- Ако желиш да то видиш тако лоше, онда јебено пронађи.
- Хладно.
- Рекао сам хладно.
- Хеј, Хал, не разумеш
како ова игра ради?
- Вау!
- Ево га.
- Ево га. Грејач.
- Грејач.
Сада се загревате.
- Шта радиш?
Губите замах.
Време се не мења, мој пријатељ.
- Грејач.
Сунце је изашло.
Можете осетити?
- Нисам сигуран како тамо би била камера,
али свиђа ми се твоја енергија.
Добро.
Назад на идеју о лампи.
Топлије-исх.
Вхоо!
- Хал, замисли како сам задовољан та табла ће бити.
Све што сумњали су на тебе,
истина је.
Ти си зајебан.
Ти си кловн.
- Да.
Али ја ћу и даље бити ја,
а ти ћеш и даље бити ти,
сами перете веш,
на коленима, рибање сопственог тоалета,
Недељом увече у кади једу вегански сладолед
јер се јебеш лактозу.
- Хладније.
- ТВ. То мора да је то, зар не?
- У праву си.
Ја перем сопствени тоалет, и не свиђа ми се.
Али желиш да знаш која је права разлика
између мене и тебе је?
- Да, управо сам ти рекао, ти луда кучко.
Срамота нема новца,
али је више срамота када имаш све,
као ти, и још увек се осећаш као смеће,
и још се стидиш,
јер само знаш, до одређеног степена
да шта год да је то неки људи имају ту магију,
цео твој живот је био доказ да га немаш.
Провали се у облаке.
Сунце, она опет сија.
Усијано. Усијано.
- Ах, јеби га.
- Вруће.
- Ау. Ов. Ов. Ов.
- Видиш ли како је вруће?
Посвећеност и фокус.
- Где се налази?
- Тако близу!
Кунем се Богом!
Ух, ух, ух. Мм-мм. Сада хладније.
- Како да будем хладнији?
То је рупа у зиду!
- То сам и мислио били сте на правом путу
филозофски.
- Шта то значи?
Ох, јеботе.
Хал?
- Зајебаваш се са мном, јел тако?
Молим те само ми реци.
- Не.
Мислим да не вреди бити убијен.
Али не, Не зајебавам се с тобом.
Извини бебо.
- Зашто ми то радиш?
- Хал.
- Шта?
- Сада си тежак.
- Не.
Не.
- Видим, Хал.
- Молим те само престани.
- Како можеш бити тежак сада?
Мислим, који курац није у реду са тобом?
Ти волиш ово.
- Знам да мислиш
Ја сам као, ова безопасна мала кучка.
Али да сам хтео,
Могу те се отарасити.
Лако је тако.
- Па, у праву си.
ја мислим ти си безопасна кучка.
Мислиш да је све то слатко.
Мислиш да си ми пријатељ.
Ти ми ниси пријатељ.
Ти си смеће.
Не значиш ми ништа.
И учинићу да зажалиш третирајући ме овако,
јер истина је, лако те се отарасити.
То би коштало мање него тај сат.
- Добро.
- Шта то значи, "У реду"?
- То значи да сам лагао.
Нема видео снимка.
Добро.
То је оно што сам мислио.
Сада се губи одавде.
Само да буде јасно о нечему,
ништа ме ниси научио.
Написао сам сцене.
Управо си рекао речи.
Могао је бити било ко.
- Грешиш.
Речи нису битне. Они помажу.
Они су као тапета или украс.
Лепи су, али нису шта се заиста дешава.
- Добро.
Па онда ми реци шта се догађа.
- Желиш да будеш укорен
за оно чега се плашиш су инхерентне мане
а затим награђен за усаглашавање.
- Ако тако кажеш.
Заклињем се на верност...
За заставу...
- Ово је смешно.
- Из Сједињених Држава Америке...
И у републику
за који се залаже,
један народ под Богом...
недељив,
са слободом и правда за све.
Ви сте добри у ономе што радите.
Али то се не мења природа нашег односа.
Плаћам те да се осећам одређени начин.
Ја--ја то радим.
И ако престанем да желим да се тако осећам,
онда престајем да ти плаћам, а ја не.
То је до мене.
- Скини панталоне.
- Не.
- Скини панталоне...
па не морам да чувам кажњавајући те.
- А ја кажем не.
- Заустави ме.
- Држиш нож до мог врата.
- Добро.
Па узми.
Узми овај нож.
Ти си јачи од мене. Узми.
Вежи ме. Хајде молим те.
- Требао бих.
- Шта кажете на ово?
Само ми то реци није те брига шта ја желим
и да то није највише важна ствар за тебе.
Реци то, па ћу престати.
Спусти панталоне.
То је једино добра ствар о теби.
Користићу ово...
јер припада мени.
- И ви...
ће бити тихи и сарађују.
- Знаш, говориш ми сва ова срања,
какав сам ја човек,
али и ти си лоша особа.
Ти си јебено зао.
- Кад ти кажем.
Не пре.
Ући ћеш у мене.
Али хоћу да ти кажем нешто прво.
Имам апликацију на телефону,
и то ми говори када имам овулацију.
Ја сада овулирам.
И кад ти кажем да дођеш,
ући ћеш у мене.
ти ћеш то учинити,
и ти ћеш учини ме трудном.
И ја ћу имати бебу.
Дечак.
И сваке ноћи,
ти ћеш га ставити у кревет,
и он ће погледати у тебе,
и он ће се насмејати.
Ти ћеш ми захвалити за живот који сам ти дао.
Реци да је то оно што желиш.
Уради то и пустићу те да дођеш.
- Разумем. То је оно што желим.
- У реду, можеш доћи сада.
- Ја ћу платити.
пола--
пола моје плате за прву годину,
и пола мог бонуса.
6 милиона долара.
- Шта радиш?
- Постављам га.
Адвокат то мора да уради.
- „Хеј, Гери. Чудно питање.
„Можете ли, молим вас, депоновати 6 милиона долара
на следећи рачун?"
Шалиш се?
- Шта?
- Не можеш то само да ми повежеш, Хал.
ИРС ће преживети у мојој кући.
- Не. Гари ће то схватити. Он је стварно добар.
- Ево шта рећи ћеш Герију.
Он ће поставити два корпорације на Кајманима,
један за вас, један за мене.
Требало би да куцате.
- Добро.
- Он ће пребацити новац тамо квартално
у дивизијама испод 1 милион долара.
Разумем?
- Кајмани. То је пореско склониште, зар не?
- Да.
Пошаљи то.
Знам где да те нађем ако овај Гери...
- Да. - Не постоји.
- Да.
- И шта-- оно што си рекао раније,
је то оно што желиш?
Да имам дете?
- Хм нема.
Ја сам рекао да јер си погрешио
и не волим губљење аргумената.
- Ох.
- А ја имам ендометриозу.
Тако да је мало вероватно Моћи ћу да имам децу.
- Ох.
- Имају добар остатак вашег викенда.
- У реду, и ти уради исто.
- Здраво. Не могу баш сада да причам.
Александар.
Александре, не чујем те.
Зато што плачеш.
Не.
Не, нема ништа што можете учинити.
Можете позвати поново ако то помаже,
али ово је последњи пут коју ћу покупити, ок?
Збогом.
- Здраво. - Здраво.
- Хм, био сам...
Размишљао сам о нешто што си рекао.
- Обећавам ти, Хал, Не могу затрудњети.
- Не, не то.
Ви сте рекли да знаш где да ме нађеш.
- Ја радим.
Али ти си послао мејл, зар не?
- Па да.
Али онда ми је пало на памет,
шта да те спречи од тога да ово поново урадим?
Као, шта да те спречи
од повратка следећег месеца, као--
- Претпостављам да ћеш морати да узмеш моја реч за то.
- Па, мислио сам да--
да ми треба, хм, нешто од тебе,
нешто еквивалентно то може да вас спречи...
- Колатерална. - Да, колатерал.
Баш тако.
Ум, колатерал.
Да, нешто чврсто.
Нешто важно за тебе.
- Схватам шта мислиш, Хал. - Добро.
- Али већ сте послали е-маил, зар не?
- Ја ћу--тако? Послаћу још једну.
Рећи ћу: "Молим вас занемарите." Није га брига.
- Шта се десило са свим твојим самодопадно поверење у новац?
Није изгледало као ово ти је чак било важно.
- Није, а онда ми је пало на памет
да можете поново да урадите ово и поново и поново годинама,
а онда морам да видим...
ум, пређи преко овога опет и опет,
а ја нисам спреман да то уради.
- Да ме видиш поново?
- Хеј.
Не, није лично.
Мислим, то је као...
финансијски, мало је сулудо.
- У реду, ево новог договора. Јебеш свој колатерал.
- Шта? - Јебеш свој колатерал.
- Држи се. - И без.
Не гарантујем вам то Нећу ово више да радим.
- Ребека. - У ствари, да сам на твом месту...
- Морамо озбиљно да разговарамо.
- Ох, озбиљан сам.
- Добро? Молимо вас?
- Не дајем вам никакву гаранцију.
И да сам на твом месту, почео бих да размишљам
о начинима да ме усрећите,
као, заувек
ако има посла са мном је и теби тако одвратно.
- Не - шта то значи, вечност?
- То значи заувек, Хал.
- Да, знам.
Мислим, како то мислиш?
- Ох, ок. Видите, ја нисам писац.
Дакле, можда ћете морати да урадите неко размишљање на своју руку.
Али са врха моје главе,
то је нешто као позиција.
- Пози--позиција?
- Позиција, да. - Шта?
- У компанији. Добра плата.
- Не. - Добре користи.
Особље разумне величине. - Шта?
- Канцеларија близу твоје. - Не.
Ми...ми не разговарамо о томе.
- Па, то је о чему причам,
а то је једино то је битно.
- Хеј. Држи се.
- Можеш размислити и врати ми се.
Може бити дискусија. - Жао ми је.
Вау. Не.
Зауставити. Пауза у утакмици.
Вратити се. Добро?
Хајдемо назад.
Сада ћемо се вратити.
Шест--даћу ти 6 милиона долара, у реду?
Ако и само ако, реци ми једну
штетна информација о себи.
- Цела та ствар је процветала и умро, пријатељу.
- Не, није!
- Унутра смо сада потпуно нови свет.
ми говоримо о где, у односу на ваше,
моја канцеларија ће бити. - Не.
- И морамо да почнемо да причамо о мојој титули.
- Шта? Не!
Не говоримо о томе.
Јеси ли луд?
- Да ли би било чудно да смо ко-извршни директори?
- Да. - Да ли је неко то урадио?
- Не. Не.
Ми то не радимо.
- Па, можда нећемо баш то,
али радимо Нешто налик томе.
- Не. Не. - Да.
- Не. - Да.
То је твој резултат долазећи овде
и отварање твоја црва мала уста
покушава да извуче... - Ућути.
- Неки уступак када... - Зачепи--
- Немате полуге! - Ућути.
Дођи овамо. - Ау!
Престани, јебена грудва!
- Само желим да причамо.
- Силовање!
- Само се врати у собу. - Силовање!
Нека ми неко помогне! Силују ме!
О Боже.
Ау! Силовање!
- Шта јеботе радиш?
- Да ли мислиш да ли је неко звао полицију?
Стварно сам вриштао Тамо напољу.
- Види, све што желим да урадим
је само открити начин
да можемо ово окончати тако да смо обоје
може бити сигуран да је готово. - Добро.
- То је све што желим. - Добро.
Добро. Добро.
Рекао сам ти, треба ми обезбеђење.
Треба ми позиција у компанији.
- Јеси ли луд?
Јеси ли луд?
О Боже!
Не знам шта радиш!
- Борим се, Хал.
Тако нешто освојиш, у случају да сте се питали.
Па шта?
Нећеш ми дати посао?
- Не.
Да исправи.
Ребека. - Мм-хмм.
Ребека.
- Хеј, @портерфиелдхотелс,
да ли је ово ваш нови извршни директор?
- Шта радиш?
- Твитовање видеа.
- О Боже.
Нема видео снимка!
Нема камере!
Рекао си ми да!
- Лагала сам.
- Зашто си то урадио?
- Не бисте ми веровали.
- Веровао сам ти са свиме о мени.
Устани већ.
Знао сам да си овакав,
ти јебени шепав скривени серијски убица!
- Јебати.
Који је код?
- Јеби се, Тед Бунди.
- Ребека, која је шифра?
- Билл Цлинтон говно.
- Погледај то, Ребека.
Ребека, погледај то.
Јебати!
Ви ме стављате унутра немогућа ситуација.
Ви то чините немогућим за мене и тебе
да одем одавде, што ја желим.
- Шта покушаваш да кажеш? - Не знам.
Људи са којима радим, моја породица, моја мајка,
они – они једноставно не могу да виде тај видео.
Добро?
- Зашто си тако уплашен од њих?
- Зато што ме не познају!
Ово би требало да буде моје,
једино што је заправо мој, дођавола!
понудио сам ти новац,
више него што можете направити у два живота.
Имам ти поклон.
Шта хоћеш? Шта хоћеш?
Да ли желите да будете извршни директор хотелског предузећа?
- Не.
- У реду, молим те, молим те,
онда Боже, само ми реци.
Хоћеш да молим?
молићу те.
Молим вас, немојте упропастити мој неподношљиви, бесмислени живот.
Само узми свој новац и само ме препусти томе.
Добро?
Ја не--да ли ти уопште знаш зашто ово радиш,
или је ово само игра?
- Да.
- Који?
Која је то?
- Знам шта желим.
Желим да играм ову игру.
- Ја не--не разумем.
- Дао сам отказ.
- Какав посао?
- Напустио сам овај посао, доминирајући.
Отпустио сам свог брокера.
Нисам видео клијента у месецима.
Живим од своје уштеђевине.
- Зашто?
- Осећао се нелојално.
- Нелојалан коме?
Мени?
- Имао сам вереника Александра.
Ја сам то завршио. Раскинула сам с њим.
Он је јебено бесан.
Он нема појма.
- Зато што си осећао нелојалан према мени?
- Да.
Нама.
За оно што радимо овде.
Жао ми је, ок? Знам. Схватам.
Желиш да будем главни. - Зауставити.
- Знам да је ово болно за тебе.
Хал, после наше прве сесије... - Молимо вас.
- Сећаш ли се да си ме имао... - Зауставити.
- Уради ствар са јебене маказе за заноктице?
отишао сам кући и нисам могао да спавам.
Нисам могао да спавам целу ноћ.
сијао сам.
А онда си ме поново позвао
и добио сам тај исти осећај,
као кад нешто освојиш,
као што само знаш
које ћеш добити шта хоћеш.
Мислио сам да ће нестати. Урадио сам.
Мислио сам да ће нестати.
Али није.
Било је све горе и горе.
Зашто мислиш да сам почео снимање седница?
То је било за мене.
- Зауставити. - Да их имам.
Ми одговарамо једни другима, Хал.
Шта радимо овде, шта се дешава,
то је магија.
- Не.
Не. Не.
Не.
Нећеш ово да урадиш.
Тако сам уморна.
Неће ти сметати да ме јебеш овако.
- Зашто се претвараш као
не знаш о чему ја причам?
Сви ти људи тамо у свету
и срања која раде, шта је то у поређењу са овим?
Мрзим самог себе кад сам напољу.
Мрзим како изгледам и звук мога гласа.
Мрзим себе тамо.
Али овде, када сам са тобом,
Ја сам управо оно што желим да будем.
Када имам контролу над тобом, ја--
Ја сам особа коју сам сањао Био бих кад сам био млад.
Ја сам ја сам--
Смешан сам, и зао сам, а ја сам јак.
И никад, никад не осећам тако тамо.
И теби је исто.
- Не.
Није.
Мрзим што ово радим.
Мрзим самог себе. То је срамота.
- Откључао сам нешто у теби.
- Како знаш да?
- Знам.
Знам да мислиш да треба да будете
ова особа као твој тата, ко је јак,
који се радује у будућност.
Али то ниси ти.
Ти си ненормалан.
И не мислим само на сексуално.
Мислим суштински на неки начин
да би већина људи само сматрати неприхватљивим.
- Уточиште.
- Али за мене, овде се уклапамо.
- Уточиште.
- За мене, овде, савршено се уклапамо.
- Да ли си ме чуо?
Светиште.
Светиште. Уточиште!
Светиште. - Уточиште шта?
- Уточиште!
Користим сигурну реч.
Уточиште!
Уточиште! Зауставити!
- Ја не играм.
- О Боже.
Хоћеш ли ми само дати јебена пауза?
Молимо вас, дај ми јебену паузу.
Од тренутка када сте се вратили овде, желиш 6 милиона долара.
Желите да будете ко-извршни директор хотелског предузећа.
Ви радите сесију.
- Дао сам отказ.
Оставила сам свог вереника.
Истина је.
- Ово није стварно.
То није стварно.
- Ово је једина ствар то је стварно.
Хал.
Шта је ово, Хал?
- Престаћеш да причаш.
ако поново проговориш, Повредићу те.
Хоћу.
Ниси дао отказ.
Ниси раскинуо са својим дечком.
Једина добра ствар у вези мене теби је новац.
То је истина.
Сада реци.
- Хоћеш да говорим?
- Желим да то кажеш.
Реци или ћу те убити,
а онда ћу се убити.
Само реци истину.
Ја сам ништа.
Само реци то.
- Имам бољу идеју.
Морамо да одиграмо игру.
Последњи је. Ти ћеш--
- Реци шта јебем рекао да кажеш!
Морамо да одиграмо игру.
Буди ти.
Ја ћу бити твој тата.
Поздрави ме.
Ја сам твој отац.
Рекао сам: "Поздравите ме."
Вратио сам се из јебене мртав да разговара са тобом,
тако најмање што сте могли учинити је поздравити.
- Здраво.
- Жао ми је што сам те оставио.
- Он то не би рекао.
- Било је ван моје контроле.
Одвежи Ребеку.
- Не.
Не.
- Што да не?
- Зато што немаш моћ више.
Ја радим.
И ти ћеш узети назад шта си рекао
о свом послу и твој дечко,
а ти ћеш обрисати тај јебени видео.
- Дечко, не тестирај ме!
Погледај овај неред који си направио, ти мало говно!
- Ово је моје јебено место!
- Жао ми је.
- Ућути!
- Где си?
Ок, схватам.
Добар посао.
Добра игра.
Живео сам 78 година овде на Земљи.
Зарадио новац.
Подигао породицу.
Био сам срећан човек.
Био сам срећан.
Хиљаде људи радио за мене.
Компанија коју сам направио,
куће које су купили,
храну коју су јели,
одећу коју стављају на леђима њихове деце.
То сам био ја.
Кад сам умро, плакали су.
Видео сам их како плачу.
Био сам ван свог тела до тада.
И све сам могао да видим,
све што се десило,
све што је тек треба да дође.
Видео сам те како плачеш.
Како си се уплашио.
Како си очајнички желео да знаш да ти то можеш.
Буди ја.
Не можеш.
Ти си ти.
Мрзиш себе.
Разумем зашто то радиш.
Али то се неће променити било шта.
ти ниси као ја, и никада нећеш бити.
Кажи.
- Ја нисам као ти.
- И?
- И...
и не морам да будем.
- Здраво.
- Хеј.
- Избрисао сам видео.
- Ох.
Хвала вам.
- Требало би да идем.
- Да, и ја бих требао.
Ох, ум, да ли ти, ух--
да ли желиш ово?
- Није покварено?
- Не. Водоотпоран је.
- Хвала.
- Мм-хмм.
Касним.
Морам да--
моја мама, она жели да разговара...
Ух, она држи говор на овој вечери
да, знаш, дебитује са мном, и ух...
То је смешно.
Помисао на, знаш, као, шта ако се једноставно нисам појавио?
Она само прича и причајући, не излазим.
Можда је смешно.
После тебе.
Шта ако то нисам урадио?
- Посао?
- Да.
- Неко други би, и све што је твој тата изградио
припадао би њима.
- Јел тако.
- Ако мрзиш ове људе тако много,
зашто једноставно не их се отарасим?
- Није тако једноставно.
- Не говори ми шта радим и не знам, Хал.
Можете апсолутно их се отарасим.
То се зове откуп менаџмента.
- Јел тако. Да.
Па шта--шта--
- Добро, наследио си новац од твог оца,
неки непристојан износ, зар не? - Да.
- Па ти узми сав тај новац.
Тржишна капитализација је 185. Можете ли то покрити?
- Ум, то би било... то је, као, све.
- Па ти узми сав тај новац,
а онда би откупио Компанија.
Онда је твоје. Можете да урадите шта год желите.
Можете отпустити плочу. Није битно.
- Управљани откуп?
- Менаџмент. - Менаџмент.
Јел тако.
Да ли бисте то урадили?
- Кад бих био ти?
- Да.
- Да, можда.
- Шта да си на мом месту?
- Шта то значи?
- Шта ако прихватиш посао, не ја?
- То не...
- Управо си рекао, ако извршим откуп менаџера--
шта год - могу да радим шта хоћу.
па ја то радим,
и ја те постављам за генералног директора.
- Уплашен си о поздраву,
али не морате бити. - Не. Умукни.
Ово би заправо могло да функционише.
- Само зато што знам више о овоме него ви
не значи да бих био добар у овоме, Хал.
То ништа не значи.
- Сам одрастао око ових људи.
Подигао ме је један од њих.
Сви они сањају по цео дан.
Читају књиге, ангажују тренере,
сви да буду баш као ти.
Јебено луд и осветољубив.
- Такав сам само на послу.
- Да, ово би било твој посао.
- Не говори ми шта желим.
Ово је твој проблем, не мој.
- Ви сте рекли да волиш оно што јеси
када играте игру.
Ти можеш бити та особа цео дан сваки дан.
- Па бих само ушао тамо и рећи шта желим да радим?
- А ти само савијаш све по твојој вољи,
и није битно ако сте у праву или не.
Важно је само то људи слушају шта говорите.
- Желите да потрошите 185 милиона долара за ово?
- Да.
- Сав твој новац? - Да.
- Шта ћеш да радиш?
- Шта мислите?
- Цео дан док сам на послу,
шта ћеш да радиш?
- Ништа.
Бићу као, ух, твоја жена.
- Немати посла, имати ништа важно да се ради цео дан
али чекај некога да се врати кући?
То уништава људе.
- У праву си. Не знам.
Али слушај, знам шта је потребно за обављање овог посла.
Тешко је, у реду?
Потребно је све.
Дакле, требаће ти удобност, подршка,
стабилност, храна, секс, веш.
Како зовете особу то ради све те ствари?
- Роб.
- То је посао за које сам био намењен.
- Шта ћеш рећи твоја мама?
Видиш?
Неће радити.
не можеш ни, у замишљеном разговору,
размисли о шта бисте јој рекли
а да скоро не поврати.
- Чекати.
- Шта?
- Знам тачно шта бих рекао.
- Лажљивце.
- Не лажем.
Ја се борим.
Тако се добија шта хоћеш.
- Ох, ок. Шта је то онда? Ста би рекао?
- Ја бих рекао...
Рекао бих: „Ово је Ребека.
"Били заљубљени.
Она је сада главна."