EN NETFLIX-SERIE
Vet du var Antonio är?
Där borta, bland de andra.
Vem av er är Antonio?
-Är du Antonio? -Ja.
-Hörru! -Din skitstövel!
Försöker du sätta dit mig? Med hjälp av din dotter?
Försök göra det nu!
Sluta!
Det räcker!
-Vad är problemet? -Håll dig borta från min familj.
Du tar fel på person.
Vad pågår här?
Jag känner igen dig.
Du kom med katten.
Hur länge har ni varit ute efter oss?
Nej.
Vad fan är det ni vill?
Den där slynan hävdar att hon är min dotter.
Vad fan säger du?
Är du i knipa, Nora? Har du försökt lura dem?
Vet du inget om det?
Om vadå?
-Det gör du inte. -Jag sa åt dig att inget säga.
Försvinn härifrån!
Du borde skämmas.
Men varför…
…har du sagt att du är hans dotter?
För att jag är det.
Vad menar du?
Miranda?
Jag är ledsen, Antonio. Jag kan förklara.
Pappa…
Det var allt för ikväll, mitt herrskap, men vi kommer tillbaka!
Tack till orkestern, våra deltagare, Sandro Ralli
och alla er som tittar där hemma.
Vi ses i nästa avsnitt av Musiktipset!
Bravo!
Giggi.
Tack, Sandro.
-Du var fantastisk. -Tack så mycket.
Jag blev nästan tårögd. Allvarligt. Vi måste talas vid.
-Om vadå? -Om din framtid.
-Bravo. -Tack.
-Bra jobbat. -Tack.
Underbart, Giggi.
-En oväntad succé. -Tack.
-Sandro, kan vi talas vid? -Javisst.
-Vi hörs. -Ursäkta.
-Är det din agent? -Ja. Hon är väldigt sansad.
-Vad tyckte ni? -Du var grym!
Vad är det?
-Är du och Giggi bästa vänner nu? -Hur så? Är det ett problem?
-Vilka är de andra? -Vet inte. Hans vänner.
Du väcker för mycket uppmärksamhet.
Jag skulle ju bete mig som vanligt.
Läget har förändrats. Jag borde inte säga nåt, men nån såg dig.
-När då? -Du vet vad jag menar.
Jag ska ta hand om det, men var försiktig med vilka du träffar.
-Säg som det är. Hamnar jag i fängelse? -Nej, för jag har pålitliga vänner.
Och vad kostar de vännerna?
Det kostar att få nån att försvinna.
Försvinna? Att köpa deras tystnad, menar du väl?
Jag vet att det låter konstigt,
men alla kan inte köpas.
Jag måste prata med henne.
-Om hon är Adele, måste jag… -Oroa dig inte. Vi löser det.
Behandla mig inte som en idiot!
Varför sa du inget?
Jag lovade att ge henne tiden hon behövde.
Du borde ha berättat det ändå.
Du fick ju träffa henne åtminstone.
Visst, över en fika, som främlingar! Nu får du ge dig!
Jag ville inte att hon skulle hata mig!
God kväll i stugan!
Jaha? Vad tyckte ni?
Var är min fanklubb?
Vad har hänt?
En mardröm. En hemsk mardröm.
Mamma.
Var jag så dålig?
Pappa, öppna!
Antonio, öppna dörren, annars slår jag in den!
Antonio!
Öppna!
Sluta nu, hör ni.
Låt honom avreagera sig. Han lugnar ner sig.
-Det här angår inte dig. -Jo.
Du lät honom tro att han har en dotter. Han gav upp sin frihet.
-Så var det inte. -Hur var det, då?
-Häxa! -Du ska få en snyting!
-Lugna dig, mormor. -Du är patetisk.
-Alla vet vem du verkligen är nu. -Håll käften.
Håll käften!
Hon är galen.
Det är mitt fel. Jag sa att hon skulle tala med sin far,
att allt skulle bli bra.
-Nora måste vara förtvivlad. -Antagligen.
Mamma var uppe till gryningen. Hon ville veta allt.
Jag hade också velat veta. Varför sa du inget?
Jag lovade det! Förstår ingen att hon är min tvillingsyster?
-Eller hur? Det är bara båg. -Nej, Giggi.
-Vad kan vi göra? -Frågar du mig det?
-Jag var den enda som inget visste. -Var inte arg, Matteo.
-Nej, då. Låt mig smälta det bara. -Det var inte meningen.
Jag pratar med honom.
-Vilken soppa. -Matteo!
Matteo, vänta!
Kan du stanna lite?
Vad är det?
Kom igen. Det är fel tillfälle att bli osams.
Min fästmö litar inte på mig.
Jo, men hon lovade Nora att inte säga nåt till nån.
Ni måste försonas. Jag orkar inte med det också.
Självklart.
Men det är hemskt att bli lämnad utanför.
-Av dig också. -Va?
Allvarligt?
Varför sa du inte sanningen om Ralli?
Just det.
Vad har hänt? Alla letar efter dig.
Detsamma. Låt dem inte hitta dig.
Vad har du gjort?
-Vad menar du? -De vill att du ska dö.
Kan du gömma dig någonstans?
Nej, jag…
-Jag vet inte… -Lyssna noga nu.
Är mina barn insyltade?
-Bara Nora. -Hon är inte min dotter.
Men om hon är insyltad…
Göm dig hos henne.
Be ingen om hjälp, inte ens polisen. Okej?
-Hur vet du allt det här? -Fråga inget. Jag riskerar allt nu.
Och du,
berätta inte att du såg mig här.
Jag måste fixa några saker.
-Kaffe, mamma? -Ja, älskling.
Du och Adele satt i barnvagnen.
Men det var inte barnflickan som körde vagnen.
I min dröm var det jag.
Som det borde ha varit.
Plötsligt tog sig Adele loss och hoppade ur vagnen.
Jag såg det direkt och höll henne hårt i handen.
Hon vände sig om och log med sina söta små tänder.
-Mamma… -Tack.
Jag har inte drömt om det på åratal.
Mamma.
Hör på…
Jag utelämnade en sak.
Tivoliarbetarna hittade inte Adele på tivoliområdet.
Hon var inlåst i en källare, helt ensam.
-Va? Det är inte möjligt. -Jo.
Hennes mormor såg en lång man med käpp vid byggnaden.
-Alfio? -Jag tror det.
Såg du pappas reaktion när jag visade honom bilden?
-Pappa? -Jag tror att han vet nåt.
Han har aldrig dolt nåt för mig.
Precis. Det är ju pappa, Rosa. Ser du honom som en främling nu?
Vi måste prata med honom.
Hur kunde du missa det här?
Du betalar mig för att låtsas leta efter din dotter.
Inte för att hitta henne.
Vilka är de?
Ingen aning.
Utred på riktigt den här gången.
Bevisa att det är båg.
De har säkert ett brottsligt förflutet.
Så här ska du göra.
Åk hem och vila upp dig.
Glöm det. Jag åker till bygget.
Jag orkar inte med familjen.
-Du måste ta tag i det nån gång. -Ja. Just därför får du sätta fart.
Prata med Miranda.
-Om hon lurade dig, måste hon berätta. -Ingen har lurat mig. Säg inte ens så.
Monstren fick dig att tro att Nora är din dotter.
-Jag skulle bli galen. -Exakt.
Va?
Stella var inget monster.
Det var under kriget.
Allt var tillåtet, både för oss och för dem.
-Fan, du har uppfostrat nån annans dotter. -Håll käften!
Du.
Nora är min.
-Här. -Tack.
-Du får igen dem. -Berätta vad som pågår.
-Det där igår… -Sen. Jag lovar.
Hej då.
Ta på dig de här.
Du sticker ut om du har dina egna kläder.
-Hjälper du mig fast jag rörde till det? -Det är för min skull.
Du skulle ange mig direkt om de torterade dig.
Schyst.
Hur går det med din pappa?
Han vill inte träffa mig.
Insistera. Häng inte här med mig.
Men jag vill inte att han ska veta.
Och han vill inte veta. Det är därför han håller sig undan.
Är det inte för sent för det?
Inte för oss, hoppas jag.
Jag tror att din nya pappa är nån sorts spion.
Det förvånar mig inte. Det rika aset.
Men han skyddade mig.
-Han vill nog ha nåt i utbyte. -Kanske det.
Ralli är nog oåtkomlig.
Han kanske också är spion.
Enligt tidningarna är alla spioner numera.
Eller blir spionerade på. Som vi.
-God morgon. -Jaha?
-Vad gör han här, klädd på det viset? -Han behöver vår hjälp.
Har vi inte problem nog?
Snälla. Det är bara för ett kort tag.
Okej.
Vi är en man kort vid skjutbanan.
Tack.
Han är hos dig jämt. Är han plötsligt borta nu?
Hans föräldrar, då? Ni är ju vänner nu. Fråga dem.
De visste inget.
Han måste ha stuckit. Han är ganska hetlevrad.
Men vad är det han har gjort?
Minns du att jag arbetade för dig före kriget?
Om jag förstörde nåt, fick jag inte betalt.
-Givetvis inte. Så är det fortfarande. -Du var en bra chef.
Låt mig också vara det.
Jag har ingen chef.
Alla har en chef.
Utan en befälskedja återstår bara kaos.
Befälskedjan fungerade bra under kriget.
Leta reda på killen. Läget är allvarligt. Annars måste jag utnyttja det jag vet.
Utpressar du mig?
Vill du förlora allt?
Din fru,
dina barn…
…vyn mot den blå skyn?
Vi har varit vänner i 30 år.
Är det därför du samarbetar med underrättelsetjänsten?
Eller för att jag hjälpte dig när du dödade din vän?
Så.
Tack.
Vad fan gör du här?
-Jag hjälper honom. -Han behöver ingen hjälp.
Vad är problemet?
-Jag hjälper henne. -Vad gör ni?
-Jag kan skydda henne. -Har du blivit galen?
Sluta!
Visst. Slåss, då.
Giggi, vart ska du?
Mamma är utom sig.
Vill du åka med till tivolit och träffa Nora?
Nej.
Inte en chans.
Du har förstört tillräckligt.
Vad har jag förstört?
Du var tvungen att hitta din syster.
Vår syster. Och vad menar du? Sluta fåna dig.
-Du beter dig som om hon inte finns. -Gör hon det för dig?
Jag var inte född. Hur mycket kan du minnas?
-Att det plågade mamma och pappa. -Nej, du.
De kom på fötter igen tack vare mig.
Tack vare sin son, familjens lustigkurre!
Var jag inte rolig nog för dig?
Hur kan du säga nåt så hemskt?
Det kanske är på tiden att jag ändrar mig.
Allt håller ändå på att raseras här. Ser du inte det?
Vad gör Ralli här?
Vi ska på en provspelning.
Nej, snälla. Säg att du är upptagen.
Här?
Jag har inget för mig här.
STUDIO ETT
Lugna er! Det finns nog åt alla!
Det är han i Musiktipset!
Ja! Giggi Gabrielli!
Ursäkta mig!
-Kan jag få din autograf? -Javisst.
Vad heter du, snygging?
-Franca. -Det passar dig.
"Till Franca." Ska jag ge henne mitt nummer?
Sakta i backarna.
"Till Franca. Kram, Giggi."
-Så där. -Tack!
Nu får ni släppa fram oss. Vi måste jobba!
Bravo!
Herregud!
Ursäkta oss.
Vem är det?
Rör dig inte. Skrik inte. Ingen skulle ändå höra dig.
-Håll tyst! -Bryt!
Sandro, det där duger inte. Släpp loss ilskan. Attackera henne.
Förlåt. Jag gör ett nytt försök.
Bra.
-Kan du spotta ut tuggummit? -Kör nu.
Ja, strunta i det. Kom igen nu.
Rör dig inte. Skrik inte. Ingen skulle ändå höra dig.
Varför skulle jag skrika? Han skrämmer inte ens en bebis.
Bryt.
Sandro, så här är det.
Du var en bra kille, men livet i stan har förändrat dig.
Din familj har fått klara sig utan mat,
och nu retas hon och avvisar dig.
Förstår du? Släpp fram din mörka sida.
"Hans mörka sida"? Han har nog ingen sån.
Strunta i det. Fortsätt.
Spotta ut det jävla tuggummit.
Spotta ut det jävla tuggummit!
-Nu skriker du inte. Ingen hör dig. -Släpp mig!
Din hora! Vad är det du inte förstår?
Gillar du mig inte längre?
Varför inte? Är jag för fattig för dig?
-Stinker jag som en tiggare? -Sluta!
Eva, vad fan gör du? Improviserar du nu?
Hon improviserar! Som en diva!
Det var som fan.
Var har du varit?
-Jag var upptagen. -Med vadå?
Jag träffade Bartoli.
Jag bad honom kolla upp dem.
-Vad hände på tivolit? -Inget.
Inget?
Jag lärde honom en läxa.
Vadå för läxa?
Han fick sig en riktig kyss!
-Du är otrolig. -Tyst med dig.
Jag vill prata med henne.
Absolut inte.
Vi gör ingenting förrän allt är utrett.
Jag gillar inte ditt tonfall.
Hur kan du veta att det inte är Adele? Vet du nåt mer? Snälla, svara!
Där är han. Sjas!
Sjas! Era jävlar!
Fan ta er!
-Har ni sett fler av dem? -Av vadå?
Duvor. I fönstren.
Har ni sett fler duvor?
-Svara! -Nej!
Ingen gör nåt. Vi väntar på Bartoli. Punkt.
Jag bäddade sängen åt dig. Eller soffan.
Jag är inte trött.
Inte jag heller.
Vi borde varna de andra.
Nån kanske letar upp dem.
Ja, men vi måste vara försiktiga. Nån kanske har koll på dem.
Vilken soppa.
Kom, så försöker vi sova.
Nora?
-Ja? -Kan jag få en kudde?
Jag tänkte…
Allt runtomkring
har varit så rörigt…
…men mellan oss har det…
…hela tiden känts så…
Enkelt?
Ja.
Stella?
Stella, är det du?
Vem är det?
Följ med här, din skitstövel!
-Aj! -Kom här.
Ditt as! Dödade du henne? Vem är den stackaren?
Det ligger en kropp på området!
Håll käften!
Vad fan gör du? Rör mig inte! Jag berättar för Antonio.
Nej, vänta. Du får inte berätta.
Bröderna Grotta behövde marken. Jag sa okej.
Men jag visste inget om flickan.
-Vem är hon? -Vet inte.
Men säg inget. Jag ska ordna upp det. Jag jobbar på det.
-Få bort kroppen härifrån. -Okej.
Begrav henne.
Annars berättar jag allt för Antionio.
Jag gör dig en tjänst nu. Kom ihåg det nästa gång du snackar skit om mig.
De är respektabla människor.
Antonio är nån sorts legend, som en hjälte.
Inget brottsregister, inget otalt med nån.
Det enda skumma är kopplingen till bröderna Grotta.
-Minns du Cirkus Grotta? -Nej.
Bröderna Grotta är småligister.
De arbetade på tivolit, men nåt måste ha hänt,
för Antonio kastade ut dem.
-Ligger de bakom bedrägeriet? -Nej. Inget tyder på ett bedrägeri.
-Vad menar du? -Hör på.
Bröderna Grotta arbetar för din vän Minnella.
Och som du vet arbetar Minnella för underrättelsetjänsten.
-Va? Det har jag aldrig hört förut. -Det var lätt att få fram.
Nej, det skulle jag veta. Jag har känt honom länge.
Minnella gör grovgörat åt de rika, med hjälp av bröderna Grotta.
Så jag frågade mig själv:
"Om jag var rik och min dotter försvann, vad skulle jag göra då?"
Jag skulle ringa nån som kunde låtsas hjälpa till
och nån som Minnella, som faktiskt gör nåt.
Vad har det med flickan att göra?
Kanske inget. Men jag lägger ner min utredning nu.
För din dotter är inte död.
Du har trott det i 20 år, alltså övertygade nån dig om det.
Vykort! Köp vykort här!
-Vill ni ha ett vykort? -Nej, tack.
-Jordnötter! -Vykort!
Vad gör vi här?
-Det är säkrare. -Vad har hänt? Är ni i fara?
Vi är alla i fara.
Är det därför du har de där fåniga kläderna?
Nej, jag vill inte bli igenkänd.
-Är du killen från Musiktipset? -Ja.
-Namnet? -Anna.
Tack.
Kläder, fans… Ni fattar inte. Sandro Ralli dödade Gioia.
Bilderna är tydliga.
-Jag visste det. Vad fan, Simone? -Tyst!
Det var fel av mig.
Jag borde ha berättat. Förlåt.
Jag försökte skydda er.
Vet polisen om det?
Ja, men det blev bara värre, som om jag angav mig själv.
Underrättelsetjänsten skyddar Ralli.
Och jag gick på det som en idiot. Förlåt.
Ingen fara. Vi kan be pappa om hjälp.
Nej, absolut inte. Han har gjort nog.
Jag kan tala med redaktören och få honom att inleda en utredning…
Det hinns inte med, Matteo!
Jag tar hand om det.
Men jag behöver er hjälp. Vi åker hem till er.
Vad har du i åtanke?
Lita på mig. Göm er igen. Ni två följer med mig.
Vänta. Nora?
Jag hörde att pappa slog ner din pappa. Jag är hemskt ledsen.
Och du hade rätt. Han döljer nåt.
-Vad? -Jag vet inte, men jag ska ta reda på det.
Kom nu.
Kom.
Köp vykort här!
Esther.
-Be chauffören köra fram bilen. -Ska bli.
Jag är mamma. Mina instinkter borde vara värda nåt.
Vart vill du åka?
Till tivolit.
Vad häftigt!
-Är Sandro Ralli här än? -Jag tror inte det.
-Kan de få platser längst fram? -Visst.
-Tack. -Följ med mig.
Ni kan sitta här.
-Ursäkta. Kan jag få en autograf? -Javisst.
Kan vi få var sin puss också?
Tack.
Det var kort, men trevligt.
Jag beundrar faktiskt din bror.
-Jag är nästan lite rädd för honom. -Jag också.
Han beter sig som en clown, men clowner brukar säga sanningen.
Vi hade så bråttom att bli vuxna.
Och nu hänger allt på oss.
-Ångrar du det? -Nej.
Då hade jag inte hittat min syster.
Varför sa du inget till mig?
För att jag lovade henne det.
Jag vill stå vid mitt ord. Det är viktigt.
Var tyst!
Din tjallare.
-Jag har inte sagt nåt. -Inte det?
Hur fan hittade Miranda kroppen, då?
Hon kände dess närvaro.
-Visst. -Jo, hon…
Och jag är Houdini!
Vi ska skaffa undan kroppen.
Men sen är det din tur, Ettore.
-Lämna min bror utanför. -Det är så dags att tänka på det nu.
-Canio, där är han. -Vem?
-Vad menar du? Rikemansungen. -Killen vi letar efter. På bilden.
Som jag brukar säga: "Gud ger och Gud tar."
Kom.
-Hej, mormor. -Hej.
God kväll.
-Kan jag hjälpa dig? -God kväll.
Jag vill prata med Nora.
Vänta.
Först måste vi prata lite.
Bra skjutet! Lägg ner vapnet, så hämtar jag bilden.
Den har fastnat.
-Ett ögonblick bara. -Varför får jag inte min bild?
-Lugn. Zigenaren hämtar den. -Ja, zigenaren ordnar det.
Vad gör du?
Lugn. Jag vet hur man gör.
-Bra system. Enkelt, men snillrikt. -Vem fan är du?
En vän till Nora. Simone Baldi.
Jaså, den vännen.
Är jag så känd?
-Här ska du få. Hej då. -Tack.
Ursäkta mig.
Det angår inte mig, men din dotter våndas.
Lägg dig inte i.
Hon var ett barn.
Kidnappningen var inte hennes fel.
Det är Nora som är offret, inte du.
Jag orkar inte med sanningen.
-Sanning och verklighet är skilda saker. -Nora sa att du är välutbildad.
Vad menar du?
Du ska få ett exempel.
Om jag i framtiden skulle be nån om Noras hand…
Vem skulle jag vända mig till?
Jag är inte arg. Du gjorde inget fel.
Din mamma sa ofta att du liknade mig.
"Hon har ditt leende."
Pappa…
Du måste få veta hela historien innan du fäller dom.
Låt mig berätta allt.
Nej.
Jag vill höra hela sanningen. Av Miranda.
Det är min dotter.
Stella.
Hon uppfostrade din dotter.
Det här är allt jag har.
Jag ritade dem.
De är inte ens lika.
Det jag försöker säga är…
…att Nora hade en mamma.
Du måste förlika dig med det.
För att inte ens Jesus Kristus…
…kunde resa i tiden.
Förstör inte mitt barnbarns liv.
Mina damer och herrar,
god kväll och välkomna till årets musikfrågesport.
Det här är Musiktipset!
Som vanligt medverkar vår fina orkester
och den strålande Claudia,
liksom våra tre livfulla deltagare!
Där har vi dem.
Och för andra gången medverkar också vår gäststjärna.
Mina damer och herrar, Sandro Ralli!
Tack, Sandro. Du kan inta din plats.
Lite mer åt sidan, tack.
Kvällens program blir oförglömligt.
Det är nämligen speciellt,
även om allt är speciellt i Musiktipset
i den magiska lilla lådan som kallas television.
Härifrån ser jag allt och kan ta mig överallt.
Därför…
…vill jag visa er bevismaterial.
Ni förväntar er säkert musik, men det handlar inte om det.
Det är bevis för ett mord.
Det är enda sättet jag vet
att skipa rättvisa.
Känner ni igen honom?
Han är galen.
Det är en frågesport, så ni får gissa.
Ingen? Vad konstigt, för ni har svaret mitt framför ögonen.
Han är min vän.
Jag trodde att han var det.
-Stäng av! -Bryt sändningen!
Jag är hemma! Ursäkta att jag är sen.
Har programmet börjat?
Lucia?
Var är alla? Vad hände med programmet?
Är tv:n trasig?
Vad är det här?
Esther, var är min fru?
-Hon gick ut. -Vad menar du?
Var är hon?
På tivolit.
Din pappa reder ut allt med din mormor.
Hon och din mamma räddade faktiskt ditt liv.
Hur övertalade du honom att prata med mig?
Det förblir min hemlighet.
Se upp, du låter som en tivoliarbetare.
Välkomna. Fem lire för en omgång.
-Tre för… -De är mina kusiner.
Håll tyst och följ med.
Vi tar en kopp kaffe.
Sätt fart.
-De är ute efter dig. -De är ju dina kusiner.
Fin släkt, va?
Spring!
Kom, Canio!
Ursäkta!
Skynda dig!
Vi byggde den där.
Kom!
-Du skulle stanna hemma. -Gör det du, om du vill.
Du far illa av starka känslor.
Jag kände att Adele var vid liv och jag hade rätt.
Vet du vad jag far illa av?
Att tränga undan mina känslor.
Av rädsla.
Av rädsla för att bli tagen för en dåre.
Vet du vem som får mig att känna mig så? Du!
Varje gång du avfärdar mig!
Nu vill jag lära känna min dotter.
Om du har nåt emot det, min älskade…
…är det ditt problem.
Nej! Vänta på nästa!
Jag var här först!
Såg du det där?
Fort, Canio.
Nej.
Vad fan gör de här?
Skitstövlar.
Är åkturen säker?
Nej!
TILLÄGNAS ROSSANA CASTAGNOLI OCH TIVOLIARBETARNA
Undertexter: Love Waurio